Albert Cabestany i Gálvez
Amb la Sherco al Trial Indoor de Barcelona del 2011 ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (ca) Albert Cabestany i Gálvez ![]() 26 juny 1980 ![]() Tarragona ![]() |
Altres noms | Cabes ![]() |
Activitat | |
Ocupació | pilot de trial ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() |
Carrera esportiva | |
---|---|
Nacionalitat | ![]() |
Temporades | 1996 - 2018 |
Equips | Beta, Gas Gas, Sherco |
Debut | Amb 12 anys |
Palmarès en trial | |
C. Món Indoor | 1 (2002) |
Podis en GP | 84 = 9x1r 20x2n 55x3r |
TDN | 14 (2000 - 2001, 2004 - 2015) |
TDN Indoor | 9 (2002 - 2008, 2012, 2015) |
C. d'Espanya | 1 (2002) |
C. Esp. Indoor | 4 (2002 - 2003, 2006, 2008) |
C. Ale. Indoor | 1 (2013) |
Palmarès en bicitrial | |
C. del Món | Subcampió en categoria Poussin (1990, Trialsín) |
Palmarès en Trial-E | |
Copa FIM | 2 (2019-2020) |
Albert Cabestany i Gálvez (Tarragona, 26 de juny de 1980),[1] conegut familiarment com a Cabes, és un pilot de trial català que ha guanyat nombrosos campionats de trial indoor. En va ser campió del món el 2002, campió d'Espanya els anys 2002, 2003, 2006 i 2008 i campió d'Alemanya el 2013. A banda, va guanyar un campionat d'Espanya outdoor (2002) i, formant part de la selecció estatal, 14 edicions del Trial de les Nacions i 9 del Trial de les Nacions Indoor. Durant bona part de la seva carrera, Cabestany formà part de l'equip oficial de Sherco,[2] essent el seu "motxiller" l'antic campió estatal Lluís Gallach.[3]
A finals de la temporada del 2018, Albert Cabestany va anunciar la seva retirada definitiva de les competicions del màxim nivell.[4] Tot i així, seguí vinculat al món del trial, aquest cop centrat en el nou campionat que havia creat feia poc la FIM per a les motos elèctriques, la Copa del món de Trial-E. Cabestany en va guanyar el títol les temporades del 2019 i el 2020 amb la Gas Gas.[5]
Biografia
Albert Cabestany va néixer a l'Hospital Sant Pau i Santa Tecla de Tarragona.[6] De ben petit se sentí atret per les dues rodes, i amb cinc anys començà a competir en bicicleta en proves de trialsín (esport avui anomenat biketrial), proclamant-se'n subcampió del món en categoria "Poussin" l'any 1990.[6][7]
Cabestany heretà la passió pel trial del seu pare (qui li ha fet molts anys de motxiller), gran afeccionat a aquest esport i competidor amateur de jove. A dotze anys, Albert deixà el bicitrial i passà al trial en motocicleta.[8] La temporada de 1997 debutà en el Campionat del Món de trial -concretament, el 5 d'abril[3] al Trial de Sant Llorenç- i la seva progressió en pocs anys fou constant. La temporada del 2001 fou dura per a ell, ja que hagué de passar per la sala d'operacions per a treure's la placa que li havien posat arran d'una lesió que patí el 2000.[8]
Trial Indoor
Tot just un any després, el 2002, conquerí el seu títol de Campió del Món Indoor amb una victòria esclatant en la darrera prova.[9] Era el segon any que participava en aquest campionat, i s'hi havia inscrit com a suplent (De fet, va saber que el podria disputar complet poc de temps abans del seu començament, a causa d'una lesió de Graham Jarvis).[8] «Arribar a ser campió del món és allò que somia qualsevol pilot, i acabar amb la ratxa de Lampkin és la cosa que personalment més em satisfà», declarà en guanyar el campionat.[8]
Palmarès en trial
- A 1 de gener de 2016
Any | Motocicleta | C. del Món outdoor[10] | C. del Món indoor | TDN outdoor[a 1] | TDN indoor[a 1] | C. d'Espanya outdoor[11] | C. d'Espanya indoor[11] | Títols [a 2] | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1996 | Beta | - | - | - | - | 12è | - | - | |
1997 | Beta | 21è | - | - | - | 8è | - | - | |
1998 | Beta | 14è | - | - | - | 4t | - | - | |
1999 | Gas Gas | 8è | - | - | - | 4t | - | - | |
2000 | Beta | 7è | - | 1r | - | 6è | - | 1 | |
2001 | Beta | 6è | 4t | 1r | - | 6è | 4t | 1 | |
2002 | Beta | 3r | 1r | 2n | 1r | 1r | 1r | 4 | |
2003 | Beta | 7è | 3r | 2n | 1r | 6è | 1r | 2 | |
2004 | Beta | 4t | 4t | 1r | 1r | 2n | 2n | 2 | |
2005 | Sherco | 4t | 2n | 1r | 1r | 2n | 3r | 2 | |
2006 | Sherco | 3r | 2n | 1r | 1r | 4t | 1r | 3 | |
2007 | Sherco | 4t | 3r | 1r | 1r | 3r | 3r | 2 | |
2008 | Sherco | 5è | 3r | 1r | 1r | 3r | 1r | 3 | |
2009 | Sherco | 5è | 2n | 1r | - | 3r | 2n | 1 | |
2010 | Sherco | 5è | 2n | 1r | - | 4t | 2n | 1 | |
2011 | Sherco | 4t | 2n | 1r | - | 2n | 2n | 1 | |
2012 | Sherco | 4t | 2n | 1r | 1r | 3r | 2n | 2 | |
2013 | Sherco | 4t | 3r | 1r | - | 3r | 2n | 2[a 3] | |
2014 | Sherco | 3r | 2n | 1r | - | 3r | - | 1 | |
2015 | Sherco | 4t | 3r | 1r | 1r | 4t | - | 2 | |
Total títols | 0 | 1 | 14 | 9 | 1 | 4 | 29 | ||
1 mundial | 23 tdn | 5 estatals |
- Notes
- ↑ 1,0 1,1 La classificació consignada a TDN fa referència a la posició final obtinguda per l'equip estatal
- ↑ Al total de títols s'hi compten tots els campionats estatals o internacionals guanyats, incloent-hi el TDN
- ↑ El 2013 guanyà el Campionat d'Alemanya de trial indoor
Resultats al Mundial de trial
Font:[12]
- A 1 de gener de 2015
Any | Equip | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | Punts | Posició | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1997 | Beta | CAT 14 | CAT - | LUX - | LUX - | BEL - | BEL - | RSM - | RSM - | ITA - | ITA - | FRA - | FRA - | AND - | AND - | USA - | USA - | CZE - | CZE - | GER - | GER - | 2 | 21è | |
1998 | Beta | ESP 12 | ESP 15 | GBR 15 | GBR 13 | RSM 15 | RSM 12 | CZE 9 | CZE - | GER - | GER - | FRA 13 | FRA 13 | AND 14 | AND 6 | FIN 13 | FIN - | NOR 8 | NOR - | 50 | 14è | |||
1999 | Gas Gas | CAT 9 | CAT 8 | POR 8 | POR 4 | BEL 10 | BEL 15 | GBR 9 | GBR 6 | GER 2 | GER 2 | FRA 6 | FRA 14 | USA 7 | USA 9 | USA 9 | USA 7 | SUI 14 | SUI 13 | ITA 6 | ITA 3 | 168 | 8è | |
2000 | Beta | ESP 9 | ESP 7 | POR 4 | POR 8 | BEL 10 | BEL 7 | GBR 6 | GBR 7 | CZE - | CZE - | GER 8 | GER 10 | JAP 8 | JAP - | FRA 13 | FRA 4 | ITA 1 | ITA 2 | AND 9 | AND 5 | 164 | 7è | |
2001 | Beta | CAT 4 | CAT 8 | POR 7 | POR 7 | BEL 8 | BEL 6 | JAP 8 | JAP 7 | USA 5 | USA 4 | ITA 10 | ITA 5 | FRA 11 | FRA 8 | AND 14 | AND 7 | CZE 3 | CZE 3 | 169 | 6è | |||
2002 | Beta | CAT 3 | CAT 3 | GBR 3 | GBR 4 | USA 4 | USA 5 | AND 1 | AND 5 | FRA 1 | FRA 2 | ITA 5 | ITA 3 | FRA 6 | FRA 4 | JAP 11 | JAP 7 | 213 | 3r | |||||
2003 | Beta | IRL 7 | IRL 3 | LUX - | LUX - | GER 6 | GER 9 | JAP - | JAP - | AND 9 | AND 8 | ESP 6 | ESP 1 | ITA 5 | ITA 3 | FRA 4 | FRA 4 | EUR 4 | EUR 5 | 162 | 7è | |||
2004 | Beta | IRL 3 | IRL 2 | POR 4 | POR 4 | JAP 8 | JAP 8 | USA 5 | USA 4 | FRA 4 | FRA 4 | AND 3 | ITA 5 | ITA 6 | ESP 5 | SUI 5 | SUI 5 | 195 | 4t | |||||
2005 | Sherco | POR 3 | CAT 2 | JAP 3 | JAP 1 | USA 6 | USA 2 | AND 3 | FRA 3 | FRA 2 | ITA 3 | ITA 9 | GBR 3 | GER 5 | GER 6 | BEL 5 | 210 | 4t | ||||||
2006 | Sherco | ESP 4 | POR 6 | USA 5 | USA 4 | JAP 3 | JAP 1 | FRA 5 | FRA 2 | POL 3 | GBR 3 | AND 1 | BEL 2 | 177 | 3r | |||||||||
2007 | Sherco | ESP 5 | GUA 5 | GUA 7 | FRA 5 | JAP 4 | JAP 4 | ITA 5 | POL 3 | CZE 3 | GBR 4 | AND 4 | 135 | 4t | ||||||||||
2008 | Sherco | IRL 5 | IRL 4 | USA 3 | USA 7 | JAP 7 | JAP 7 | FRA 6 | ITA 4 | CZE 4 | SWE 7 | POR 5 | CAT 5 | 133 | 5è | |||||||||
2009 | Sherco | IRL 4 | IRL 3 | POR 3 | GBR 5 | GBR 3 | JAP 7 | JAP 8 | ITA 5 | AND 7 | CAT 5 | FRA 5 | 128 | 5è | ||||||||||
2010 | Sherco | ESP 5 | POR 2 | POR 2 | JAP 7 | JAP 5 | JAP 7 | GBR 6 | GBR 2 | FRA 4 | RSM 3 | ITA 7 | CZE 4 | 142 | 5è | |||||||||
2011 | Sherco | GER 2 | FRA 4 | FRA 2 | ESP 3 | AND 4 | ITA 5 | GBR 4 | JAP - | JAP - | FRA 3 | FRA 3 | 129 | 4t | ||||||||||
2012 | Sherco | FRA 3 | FRA 3 | AUS 3 | AUS 5 | JAP 3 | JAP 2 | ESP 2 | ESP 7 | AND 5 | AND 1 | ITA 3 | GBR 6 | GBR 5 | 181 | 4t | ||||||||
2013 | Sherco | JAP 3 | JAP 6 | USA 4 | USA 5 | AND 3 | AND 3 | ESP 3 | ITA 5 | CZE 3 | GBR 5 | GBR 5 | FRA 5 | FRA 2 | 170 | 4t | ||||||||
2014 | Sherco | AUS 6 | AUS 4 | JAP 4 | JAP 3 | EUR - | EUR 3 | ITA 3 | BEL 3 | GBR 3 | GBR 7 | FRA 4 | ESP 2 | ESP 4 | 163 | 3r |
Referències
- ↑ «The rider... Cabestany Albert» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 9 febrer 2011].
- ↑ «Sherco R, subcampeona del mundo de trial» (en castellà). motociclismo.es, 26-03-2009. Arxivat de l'original el 20 de setembre 2011. [Consulta: 9 desembre 2009].
- ↑ 3,0 3,1 Bertran, Nacho «Entrevista. Albert Cabestany» (en castellà). SOLO MOTO Off road. Alesport, SA [Barcelona], núm. 119, juny 2010, p. 68-74.
- ↑ «Albert Cabestany se retira tras 22 años y 309 Grandes Premios» (en castellà). europapress.es. Europa Press, 13-12-2018. [Consulta: 28 juny 2022].
- ↑ «Albert Cabestany guanya la copa mundial de trial-E». lesportiudecatalunya.cat. L'Esportiu, 12-10-2020. [Consulta: 28 juny 2022].
- ↑ 6,0 6,1 «Albert Cabestany i Galvez». terra.es, 28-04-2000. [Consulta: 9 desembre 2009].
- ↑ «Resultados» (en castellà). trialsin.es, 2012. Arxivat de l'original el 7 de març 2013. [Consulta: 27 setembre 2012].
- ↑ 8,0 8,1 8,2 8,3 «El campeón equilibrista» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 12-03-2002. [Consulta: 9 desembre 2010].
- ↑ Ayala, Santiago (Director) «2002. Trial indoor» (en castellà). Moto Verde. Motor Press Ibérica [Madrid], núm. 478, maig 2018, p. 158.
- ↑ «Cabestany Albert» (PDF) (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 9 febrer 2011].
- ↑ 11,0 11,1 «Campeonatos de España, Trofeos Nacionales y Copas R.F.M.E.» (en castellà). rfme.net. RFME. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2016. [Consulta: 10 febrer 2011].
- ↑ «FIM World Championship» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 21 gener 2015].
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Vídeo d'Albert Cabestany amb la Sherco (anglès)