André Lichnerowicz
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 21 gener 1915 ![]() Bourbon-l'Archambault (França) ![]() |
Mort | 11 desembre 1998 ![]() París (França) ![]() |
President Comité national français d'histoire et de philosophie des sciences | |
1982 – 1996 ← Jean Dieudonné – Michel Jouvet → ![]() | |
Dades personals | |
Formació | Facultat de Ciències de París - doctorat (1936–1939) École Normale Supérieure (1933–1936) Liceu Louis-le-Grand (–1933) ![]() |
Tesi acadèmica | Problèmes globaux en mécanique relativiste ![]() ![]() |
Director de tesi | Georges Darmois ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Geometria diferencial ![]() |
Ocupació | matemàtic, catedràtic, físic, professor d'universitat ![]() |
Ocupador | Collège de France, catedràtic (1952–1986) Facultat de Ciències de París (1949–1952) Universitat d'Estrasburg (1941–1949) Centre Nacional de Recerca Científica (1939–1941) ![]() |
Membre de | Acadèmia de les Ciències de Torí (1905–) Acadèmia Pontificia de les Ciències Acadèmia Francesa de les Ciències ![]() |
Alumnes | Paulette Libermann ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
Estudiant doctoral | Yvonne Choquet-Bruhat, Marcel Berger, Thierry Aubin, Yvette Kosmann-Schwarzbach, Marie-Hélène Schwartz, Raymond Couty, Joseph Klein, Claude Berge, Lluís Bel i Díaz, Charles-Michel Marle, Paul Gauduchon, Pierre Molino, Daniel Lehmann, Jean Vaillant, Jean-Paul Penot, Michel Zisman, Bartolomé Coll Durán, Ramon Lapiedra Civera, Mario Alberto Castagnino, Hassan Akbar-Zadeh, Michel Cahen, Richard Kerner, Le Thanh Phong, Jean-Marie Souriau, Raymond Marrot, Robert Vallée i Gaston Casanova (en) ![]() ![]() |
Família | |
Pare | Jean Lichnerowicz ![]() |
Premis
|
André Lichnerowicz (Bourbon-l'Archambault, 21 de gener de 1915 - Paris, 11 de desembre de 1998) fou un matemàtic francès. Els seus pares eren professors, la seva mare de matemàtiques i el seu pare de lletres.
Després d'estudiar al Liceu Louis-le-Grand, a la Facultat de Ciències i a l'École Normale Supérieure es va convertir en professor associat de matemàtiques el 1936 i Doctor en Ciències en 1939, amb una tesi sobre la relativitat general.
Va ser successivament professor a la Universitat d'Estrasburg el 1941 i a la de París des de 1949, i finalment fou professor de física matemàtica al Collège de France de 1952 a 1986.[1] Va ser elegit membre de l'Acadèmia Francesa de les Ciències el 1963. Presidí de 1966 a 1973 el Comitè Ministerial d'Educació Matemàtica,[2] conegut com la "Comissió Lichnerowicz". Aquesta comissió va tenir una gran influència en l'ensenyament de les matemàtiques: deixa d'ensenyar en el curs preparatori de les quatre operacions al mateix temps (que segueix sent necessària avui en dia) i durant uns anys, l'ensenyament de les matemàtiques es regirà per axiomes i jocs (abans d'un ressorgiment de la geometria euclidiana i els sistemes hipotètic-deductiu).
Fou un matemàtic brillant i prolífic, particularment interessat en les aplicacions de la geometria diferencial de la física matemàtica, incloent-hi la relativitat general.[3] Fou membre de nombroses acadèmies d'arreu del món, inclosa l'Acadèmia Pontifícia de les Ciències.
Va tenir com a professor de geometria diferencial a Élie Cartan,[4] i entre els seus deixebles s'hi poden destacar Thierry Aubin, Marcel Berger, Yvonne Choquet-Bruhat, Thibault Damour i Claude Berge.
Li agradava treballar a diversos cafès, d'acord amb les seves residències, incloent-hi un centre prop de casa, Porte d'Orleans (on va viure des de 1954), arribant a aïllar-se en un esperit paradoxal malgrat el soroll i l'enrenou voltant.
Ell es va casar (1942) amb Suzanne Magdelain (1911-2007), professora associada d'espanyol. Van tenir tres fills: Marc (1945-1969), Jacques (1947) i Jeroni (1951). Marc també va ser matemàtic.
Principals publicacions
- Problèmes globaux en Mécanique relativiste, Paris, Hermann, 1939.
- Éléments de calcul tensoriel, Armand Colin 1946, réédition J. Gabay, 2005.
- Algèbre et Analyse linéaires, Paris, Masson, 1947.
- Les Théories relativistes de la gravitation et de l'électromagnétisme, Paris, Masson, 1954.
- Théorie globale des connexions et des groupes d'holonomie, Rome, Cremonese, 1955.
- Géométrie des groupes de transformations, Paris, Dunod, 1958.
- Propagateurs et commutateurs en Relativité générale, Paris, P.U.F., 1961.
- Relativistic Hydrodynamics and Magnetohydrodynamics, New York, W. A. Benjamin, 1967.
Referències
- ↑ Cahen, 1999, p. 13.
- ↑ Ayoub, 2004, p. 186.
- ↑ Choquet-Bruhat, 1985, p. 132.
- ↑ Kosmann-Schwarzbach, 2009, p. 244.
Bibliografia
- Ayoub, Raymond. «The Community of Scholars, André Lichnerowicz». A: Musings of the Masters (en anglès). Mathematical Association of America, 2004, p. 185-198. ISBN 0-88385-549-6.
- Cahen, Michel «André Lichnerowicz» (en francès). Bulletin de la Classe des sciences, Vol. 10, Num. 1-6, 1999, pàg. 13-15. ISSN: 0001-4141.
- Choquet-Bruhat, Yvonne «Choix d'œuvres mathématiques by André Lichnerowicz» (en francès). Revue de Métaphysique et de Morale, Vol. 90, Num. 1, 1985, pàg. 132-133. ISSN: 2102-5177.
- Kosmann-Schwarzbach, Yvette «Tribute to André Lichnerowicz» (en anglès). Notices of the American Mathematical Society, Vol. 56, Num. 2, 2009, pàg. 244-246. ISSN: 0002-9920.
Enllaços externs
- (anglès) André Lichnerowicz, articles de Marcel Berger, Jean-Pierre Bourguignon, Yvonne Choquet-Bruhat, Charles-Michel Marle i André Revuz
- (anglès) Proceedings of the Pontifical Academy of Sciences Homenatge a André Lichnerowicz (pp. 40-43)
- O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «André Lichnerowicz» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.