Asselbornita
![]() | |
---|---|
Fórmula química | Pb(BiO)₃(UO₂)₄(AsO₄)₂(OH)₇·4H₂O |
Epònim | Éric Asselborn ![]() |
Localitat tipus | mina Weißer Hirsch, Neustädtel, Schneeberg, Muntanyes Metal·líferes, Alemanya |
Classificació | |
Categoria | arsenats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 8.ED.10 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 8.ED.10 ![]() |
Dana | 42.4.11.1 |
Heys | 20.7.17 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | isomètric |
Estructura cristal·lina | a = 15.66Å |
Color | marró a groc llimona |
Duresa | 3 |
Lluïssor | adamantina, grassa |
Diafanitat | translúcida |
Densitat | calculada: 5,6 g/cm³ |
Mineral radioactiu ![]() | |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1980-087 |
Any d'aprovació | 1980 |
Símbol | Asbn ![]() |
Referències | [1][2] |
L'asselbornita és un mineral de la classe dels arsenats. Va ser descoberta l'any 1980, i anomenada l'any 1983 per Halil Sarp, Jean Bertrand i Jacques Deferne en honor d'Eric Asselborn (1954-), cirurgià i col·leccionista de minerals francès.
Característiques
L'asselbornita és un arsenat de fórmula química Pb(BiO)₃(UO₂)₄(AsO₄)₂(OH)₇·4H₂O. És l'arsenat anàleg de la šreinita. Cristal·litza en el sistema cúbic formant cristalls cúbics modificats per tetràedres o pseudotetràedres. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3. És un mineral radioactiu.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'asselbornita pertany a «08.ED: Uranil fosfats i arsenats sense classificar» juntament amb els següents minerals: moreauïta, metalodevita, šreinita i kamitugaïta.
Formació i jaciments
L'asselbornita va ser trobada al filó Walpurgis, a la mina Weißer Hirsch (Neustädtel, a les Muntanyes Metal·líferes. També se n'ha trobat a Tirpersdorf, al districte de Vogtland (Oelsnitz). Sol trobar-se associada a altres minerals com uranospinita, uranofana, uranosferita i quars.