Capella de la Mare de Déu de Llorita
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![]() | |
41° 35′ 06″ N, 2° 27′ 44″ E / 41.585112°N,2.462298°E / 41.585112; 2.462298 |
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
La Capella de la Mare de Déu de Llorita és una obra de Sant Andreu de Llavaneres (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.
Descripció
Santuari en ruïnes prop del límit amb Dosrius, al peu del camí ral, dins de la propietat de Can Lloreda. En tenim referències des del segle xvi, tot i que probablement és anterior. L'edifici, amb detalls del segle XV, es troba en mal estat.[1]
Història
La capella estava administrada per l'Ajuntament de Llavaneres des de 1628 per mediació d'un ermità que vivia en les dependències annexes a la capella. Cada any s'hi celebrava un aplec.[1]
En les visites pastorals de segle xviii es considerada com "ermita del comú", probablement pel fet d'esser administrada per l'ajuntament i no pels propietaris. Al segle xix el metge barceloní Francesc Colom va comprar can Lloreda i va iniciar un plet per tal de fer fora l'ermità. El 1829 l'Ajuntament va haver de donar les claus de la capella i de l'habitatge i es traslladen el retaule i la imatge a la parròquia del poble.[1]