Cementiri civil de Teresa
La tanca del cementiri |
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![]() | |
42° 50′ 05″ N, 0° 43′ 31″ E / 42.8347°N,0.7254°E / 42.8347; 0.7254 |
Amb només un sepulcre, el Cementiri civil de Teresa al municipi de Bausen a la Vall d'Aran és un dels cementiris civils més antics i alhora més petits de Catalunya.[1] Des del 18 de setembre de 2020 va ser declarat Bé Cultural d'Interès Local pel Consell General d'Aran, tot i l'oposició del partit Convergència Democràtica Aranesa (CDA).[2][3]
Història
Teresa Estampa i Francesc Bugat, coneguts com «els amants de Bausen» es van enamorar a l'alba del segle xx.[1] Volien casar-se, però el mossèn catòlic de la parròquia exigia una quantitat de diners per obtenir la dispensa papal perquè eren parents, sigui llunyans.[4] No van fer cas d'aquest refús intransigent, van viure junts[1] i van tenir dos fills,[4] que anys més tard es van exiliar a França en la Guerra Civil.[5]
Quan Teresa va morir als trenta-tres anys d'una pneumònia aguda el 10 de maig de 1916, el mateix mossèn va refusar sebollir-la, perquè segons la seva religió la difunta «vivia en pecat» en cohabitar sense casar-se i sebollir-la en «terra beneïda» hauria sigut una profanació.[5] Aleshores tots els veïns sense cap excepció[6] van decidir de construir un cementiri civil i van realitzar-lo en poques hores per poder enterrar Teresa dignament.[3][7] «Flors silvestres, herbes i matolls envolten aquesta romàntica tomba amb l'objectiu de preservar-la de la intransigència i la intolerància.»[7] La làpida porta escrit: «A mi amada Teresa».[7]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 «"Els amants de Bausen", la història de l'única tomba del cementiri més petit d'Espanya». TV3 Notícies, 14-10-2020.
- ↑ «Era glèisa parroquiau de Sant Pèir e eth sòn cementèri, es capèles de Sant Ròc e de Santa Anna e eth cementèri civiu de Teresa en Bausen, declaradi coma Bens Culturaus d'Interès Locau» (en aranès). Aran Notícies, 24-09-2020.
- ↑ 3,0 3,1 «El cementiri més petit de l'Estat, situat a Bausen, ja és Bé Cultural d'Interès Local». Ràdio Seu, 01-11-2020.
- ↑ 4,0 4,1 «Els amants de Bausen i el cementiri de la Teresa». Catalunya m'agrada, 14-11-2017. [Consulta: 10 novembre 2020].
- ↑ 5,0 5,1 «Els ‘amants de Bausen' mobilitzen la població». La Mañana, 10-04-2016, pàg. 14. «Els veïns commemoren el centenari de la mort de Teresa»[Enllaç no actiu]
- ↑ «Els amants de Bausen». Visit Val d'Aran. Conselh Generau d'Aran. [Consulta: 13 gener 2021].
- ↑ 7,0 7,1 7,2 «El cementiri de Teresa». El Punt Avui, 10-11-2020, pàg. 12.