Charles Rigoulot
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (fr) Charles Jean Rigoulot ![]() 3 novembre 1903 ![]() Le Vésinet (França) ![]() |
Mort | 22 agost 1962 ![]() 14è districte de París (França) ![]() |
Causa de mort | càncer ![]() |
Sepultura | Cimetière Sud de Saint-Mandé (en) ![]() ![]() |
Alçada | 173 cm ![]() |
Pes | 82 kg ![]() |
Activitat | |
Ocupació | aixecador de peses, pilot d'automobilisme, actor ![]() |
Carrera militar | |
Conflicte | Segona Guerra Mundial ![]() |
Esport | halterofília ![]() |
Participà en | |
1924 | Jocs Olímpics d'Estiu de 1924 |
24 Hores de Le Mans ![]() | |
Fills | Dany Rigoulot ![]() |
Premis
| |
![]() ![]() ![]() |
Medaller | |||
---|---|---|---|
Halterofília | |||
Competint per ![]() | |||
Jocs Olímpics ![]() | |||
Or | París 1924 | Pes semipesant |
Charles Rigoulot (Le Vésinet, 3 de novembre de 1903 - 14è districte de París, 22 d'agost de 1962) fou un aixecador, lluitador, pilot de cotxes i actor francès que va competir durant les dècades de 1920 i 1930. Era pare de Dany Rigoulot, patinadora olímpica.[1]
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on disputà la prova del pes semipesant, per a aixecadors amb un pes inferior a 82,5 kg, del programa d'halterofília. En ella guanyà la medalla d'or, per davant de Fritz Hünenberger i Leopold Friedrich.[1] Entre 1923 i 1926 va establir dotze rècords del món.[1][2] El 1924 fou la primera persona en aixecar, en dos temps, més de 400 lliures.
El 1932 Rigoulot passà al professionalisme i va treballar com a home fort al circ, com a actor i com a cantant al teatre. Com a lluitador professional va ser considerat "l'home més fort en el món" i lluità amb Henri Deglane i Strangler Lewis. Com a pilot de cotxes va competir a les 24 Hores de Le Mans de 1937.[1]
Durant la Segona Guerra Mundial va ser empresonat després de colpejar a un oficial nazi.[3] El 1953 es va convertir en director esportiu de la Distillery Cognac Ricar. Va morir d'atac de cor en 1962.
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 «Charles Rigoulot Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 30 gener 2017].
- ↑ Charles Rigoulot. chidlovski.net
- ↑ Wallechinsky, David (2004). The Complete Book of the Summer Olympics, Toronto: Sport Classic Books. ISBN 1-894963-34-2