Cova de Bisitun
| ||||
Tipus | Cova, gruta ornamental i bé cultural ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Localitzat a l'entitat geogràfica | Behistun ![]() | |||
Localització | ||||
Entitat territorial administrativa | Xarestan de Harsin (Iran) ![]() | |||
Localització | Bisotun (en) ![]() ![]() | |||
| ||||
Serralada | Zagros ![]() | |||
Dades i xifres | ||||
Mida | 8 (![]() | |||
Material | pedra calcària ![]() | |||
Patrimoni nacional de l'Iran | ||||
Data | 10 març 2002 | |||
Identificador | 4889 | |||
La cova de Bisitun (cova del caçador) és un jaciment arqueològic que es troba a les muntanyes Zagros, a la província de Kermanxah, al Kurdistan iranià.
Descripció
La cova de Bisitun és una de les cinc coves situades a la base de La Roca de Bisitun, un penya-segat de 1.300 m d'alçada a la plana de Txamtxamal.[1]
Va ser excavada per primera vegada l'any 1949 per l'antropòleg nord-americà Carlton Coon, i destaca pel descobriment d'eines de pedra mosterianes del paleolític mitjà, restes de 109 espècies identificables de mamífers del plistocè i, sobretot, per les restes d'homínids.[1][2] El paleontòleg Harold Dibble va descriure que les eines de pedra tenen forts components levallois. Tots els objectes són aparentment de la mateixa època.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/12/K%C3%BBme_Aswareyl-i_D%C3%AEr%C3%BBk%C3%AE-yi_B%C3%AAsit%C3%BCn%2C_Kirma%C5%9Fan_15.jpg/248px-K%C3%BBme_Aswareyl-i_D%C3%AEr%C3%BBk%C3%AE-yi_B%C3%AAsit%C3%BCn%2C_Kirma%C5%9Fan_15.jpg)
No ha estat possible discernir una edat geològica dels nivells del paleolític mitjà a la cova de Bisitun. Tanmateix, l'abundància relativa de Cervus als dipòsits suggereix l'existència d'un bosc proper, el que indicaria una fase més càlida del plistocè superior. Al sud-oest d'Àsia en general, el paleolític mitjà el trobem entre els períodes plistocè mitjà tardà (etapa d'isòtops marins 6/7) i la meitat de l'últim glacial (etapa d'isòtops marins 3). Per tant, es considera que l'ocupació de la cova de Bisitun va ser durant aquesta etapa (300 000 - 10 000 BP).[1]
Restes d'homínids
Coon va descriure dues restes d'homínids trobades al jaciment, un incisiu superior maxil·lar i un fragment d'eix de radi, tots dos trobats en una capa designada F+. Aquestes restes van ser enumerades però mai descrites completament per a la comunitat paleontològica. Quan finalment es van tornar a examinar quatre dècades més tard, es va trobar que l'incisiu era el d'un bòvid.[1]
Per la seva banda, el fragment de radi mostrava afinitats neandertals, ja que s'expandeix de manera mediolateral a la cresta interòssia.[3] El fragment de radi també mostrava signes de carnívors carronyaires o rosegadors, com ara xacals i guineus, les restes dels quals també eren presents al jaciment.
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 Biglari i 2006, Trinkaus, p. 105-111.
- ↑ Dibble, 1984, p. 23-34.
- ↑ Biglari i Trinkaus, 2006, p. 109.
Vegeu també
- Shanidar
- Llista de fòssils humans
Bibliografia
- Biglari, F.; Trinkaus, E. «Middle Paleolithic Human Remains from Bisitun Cave, Iran». Paléorient, 32, 2, 2006, pàg. 105–111.
- Dibble, H. L. «The Mousterian Industry from Bisitun Cave (Iran)». Paléorient, 10, 2, 1984, pàg. 23–34. Arxivat de l'original el 2012-03-05. DOI: 10.3406/paleo.1984.937 [Consulta: 14 novembre 2023].