Cymbopogon
herba llimona ![]() | |
Dades | |
---|---|
Font de | oli d'herba llimona i oli de citronel·la ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Eukaryota |
Regne | Plantae |
Ordre | Poales |
Família | Poaceae |
Subfamília | Panicoideae |
Gènere | Cymbopogon ![]() Spreng., 1815 |
Cymbopogon o citronel·la és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.[1][2][3][4] Algunes espècies són conegudes popularment per les seves propietats culinàries i medicinals, a causa de la seva olor, semblant a la de les llimones (Citrus limon), en particular l'herba llimona (Cymbopogon citratus). Es creu que la llimona i el seu oli posseeixen propietats terapèutiques.[5][6] La citronel·la fa fins a 2 metres d'alçària i té les fulles llargues i estretes.[7][8][9][10][11]
El terme deriva de les paraules gregues kymbe (κύμβη, 'vaixell') i pogon (πώγων, 'barba') "la qual cosa significa [que] en la majoria de les espècies, les espiguetes peludes es projecten a partir d'estructures en forma de vaixell".[12]
Taxonomia
- Cymbopogon citratus - Herba de llimona, jonc odorant[13]
- Cymbopogon nardus - Citronel·la[14]
- Cymbopogon flexuosus (DC) Stapf.
- Cymbopogon martinii - Palma-rosa[15]
Usos
Culinari
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/Cymbopogon_citratus_leaves.jpg/220px-Cymbopogon_citratus_leaves.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/13/Yam_thale.jpg/220px-Yam_thale.jpg)
L'herba de citronella (Cymbopogon nardus i Cymbopogon winterianus) creix aproximadament 2 m i té tiges de base de color magenta. Aquestes espècies s'utilitzen per a la producció d’oli de citronel·la, que s'utilitza en sabons, com a repel·lent d'insectes (especialment mosquits i mosques domèstiques) en aerosols d'insectes i espelmes, i aromateràpia.[7][16] Els principals constituents químics de la citronel·la, el geraniol i el citronel·lol, són els antisèptics, d'aquí el seu ús en desinfectants i sabons domèstics. A més de la producció d'oli, l'herba de citronella també s'utilitza amb finalitats culinàries com a aromatitzant.
La llimona de les Índies Orientals (Cymbopogon flexuosus), també anomenada herba Cochin o herba Malabar, és originària de Cambodja, Vietnam, Laos, l'Índia, Sri Lanka, Birmània i Tailàndia, mentre que la llimona de les Índies Occidentals (Cymbopogon citratus) és nativa del sud-est asiàtic marítim. Tot i que tots dos es poden utilitzar indistintament, C. citratus és més adequat per cuinar.
A l'Índia, C. citratus s'utilitza com a herba medicinal i en perfums. C. citratus es consumeix com a te per a l'ansietat a la medicina popular brasilera,[17] però un estudi en humans no va trobar cap efecte.[18] El te va provocar una recurrència de dermatitis de contacte en un cas.[19] Al Carib, el te també s'elabora i es consumeix per augmentar la immunitat. Es diu Tanglad a les Filipines, on es creu que té beneficis per a la salut per al fetge i els ronyons.
Medicina
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/10/LemongrassEssOil.png/220px-LemongrassEssOil.png)
Un estudi va trobar que el te pot exercir un efecte de reforç de l'eritropoesi.[20]
Per exemple, l'herba llimona és òptima per a tractaments de bellesa, però també per combatre malalties com la malària, la pneumonia, diarrea, problemes digestius,[21] febre, mal de cap, flatulències o altres.[22]
Altres usos
En la màgia, a Hoodoo, la llimona és l'ingredient principal de l'oli de van van, un dels olis més populars que s'utilitzen en conjur.[23] L'herba de llimona s'utilitza en aquesta preparació i sola en hoodoo per protegir-se del mal, netejar espiritualment una casa i per portar bona sort en els afers amorosos.[24]
En apicultura, l'oli de llimona imita la feromona emesa per la glàndula Nasonov d'una abella per atreure les abelles cap a un rusc o un eixam.
En la indústria del perfum, els olis essencials de cybopogon són molt valorats.[25]
És un element culinari molt valorat per incloure al pollastre rostit a Filipines i Indonèsia.[26]
Espècies
El gènere cymbopogon comprèn 180 espècies, subespècies, varietats i subvarietats.[22] Les espècies del gènere inclouen:[27]
- Cymbopogon ambiguus
- Cymbopogon annamensis
- Cymbopogon bhutanicus
- Cymbopogon bombycinus
- Cymbopogon caesius
- Cymbopogon calcicola
- Cymbopogon calciphilus
- Cymbopogon cambogiensis
- Cymbopogon citratus
- Cymbopogon clandestinus
- Cymbopogon coloratus
- Cymbopogon commutatus
- Cymbopogon densiflorus
- Cymbopogon dependens
- Cymbopogon dieterlenii
- Cymbopogon distans
- Cymbopogon exsertus
- Cymbopogon flexuosus
- Cymbopogon gidarba
- Cymbopogon giganteus
- Cymbopogon globosus
- Cymbopogon goeringii
- Cymbopogon gratus
- Cymbopogon jwarancusa
- Cymbopogon khasianus
- Cymbopogon liangshanensis
- Cymbopogon mandalaiaensis
- Cymbopogon marginatus
- Cymbopogon martinii
- Cymbopogon mekongensis
- Cymbopogon microstachys
- Cymbopogon microthecus
- Cymbopogon minor
- Cymbopogon minutiflorus
- Cymbopogon nardus
- Cymbopogon nervatus
- Cymbopogon obtectus
- Cymbopogon osmastonii
- Cymbopogon pendulus
- Cymbopogon polyneuros
- Cymbopogon pospischilii
- Cymbopogon procerus
- Cymbopogon pruinosus
- Cymbopogon queenslandicus
- Cymbopogon quinhonensis
- Cymbopogon rectus
- Cymbopogon refractus
- Cymbopogon schoenanthus
- Cymbopogon tortilis
- Cymbopogon tungmaiensis
- Cymbopogon winterianus
- Cymbopogon xichangensis
- Antigament incloses[27]
Actualment es considera que algunes espècies s'han d'incloure en altres gèneres, comAndropogon, Exotheca, Hyparrhenia, Iseilema, Schizachyrium, i Themeda.
Referències
- ↑ Soenarko, S. 1977. The genus Cymbopogon Sprengel (Gramineae). Reinwardtia 9(3): 225–375
- ↑ «Cymbopogon in Flora of China @ efloras.org». [Consulta: 19 agost 2023].
- ↑ «Atlas of Living Australia, Cymbopogon Spreng., Lemon Grass». Arxivat de l'original el 2016-04-06. [Consulta: 21 març 2015].
- ↑ Bor, N. L. 1960. Grass. Burma, Ceylon, India & Pakistan i–767. Pergamon Press, Oxford
- ↑ Khalifah, Ayman M.; Abdalla, Sara A.; Dosoky, Waleed M.; Shehata, Mohamed G.; Khalifah, Mohamed M. (en anglès) Annals of Agricultural Sciences, 66, 2, 01-12-2021, pàg. 169–175. DOI: 10.1016/j.aoas.2021.12.001. ISSN: 0570-1783 [Consulta: free].
- ↑ Do, Dinh Nhat; Nguyen, Dinh Phuc; Phung, Viet-Duc; Le, Xuan-Tien; Le, Tuan Minh (en anglès) Processes, 9, 4, 29-03-2021, pàg. 593. DOI: 10.3390/pr9040593. ISSN: 2227-9717 [Consulta: free].
- ↑ 7,0 7,1 «Neoloteca». TERMCAT.
- ↑ «Cymbopogon citratus (Lemon Grass)». [Consulta: 28 juliol 2021].
- ↑ «Lemon grass | Diseases and Pests, Description, Uses, Propagation». [Consulta: 31 agost 2021].
- ↑ «citronella nell'Enciclopedia Treccani» (en italià). [Consulta: 19 novembre 2022].
- ↑ de Souza, Matheus Chiaradia; Vieira, Ana Júlia; Beserra, Fernando Pereira; Pellizzon, Cláudia Helena; Nóbrega, Rafael Henrique (en anglès) Phytomedicine, 53, 04-09-2019, pàg. 37–42. DOI: 10.1016/j.phymed.2018.09.027. PMID: 30668410.
- ↑ Cymbopogon caesius South African National Biodiversity Institute (SANBI), PlantZAfrica
- ↑ «Herba de llimona». Optimot. [Consulta: 28 agost 2023].
- ↑ «Citronel·la». Optimot. [Consulta: 28 agost 2023].
- ↑ «Palma-rosa». Optimot. [Consulta: 28 agost 2023].
- ↑ «oil grass | plant | Britannica» (en anglès). [Consulta: 16 novembre 2022].
- ↑ Phytomedicine, 16, 2–3, març 2009, pàg. 265–70. DOI: 10.1016/j.phymed.2007.04.007. PMID: 17561386.
- ↑ J Ethnopharmacol, 17, 1, juliol 1986, pàg. 75–83. DOI: 10.1016/0378-8741(86)90074-7. PMID: 2429120.
- ↑ Australas. J. Dermatol., 43, 3, agost 2002, pàg. 211–3. DOI: 10.1046/j.1440-0960.2002.00598.x. PMID: 12121401.
- ↑ Ekpenyong, Christopher E.; Daniel, Nyebuk E.; Antai, Atim B. Journal of Medicinal Food, 18, 1, gener 2015, pàg. 118–127. DOI: 10.1089/jmf.2013.0184. ISSN: 1557-7600. PMID: 25162916.
- ↑ Vandebroek, Ina; Picking, David. Popular Medicinal Plants in Portland and Kingston, Jamaica (en anglès). Springer Nature, 2020-12-05, p. 118. ISBN 978-3-030-48927-4.
- ↑ 22,0 22,1 Akhila, Anand. Essential Oil-Bearing Grasses: The genus Cymbopogon (en anglès). CRC Press, 2009-08-26, p. 1,191. ISBN 978-0-8493-7858-4.
- ↑ Greer, John Michael. The New Encyclopedia of the Occult. First. Woodbury, MN: Llewellyn Publications, 2016, p. 500. ISBN 978-1-56718-336-8.
- ↑ Yronwode, Catherine. Hoodoo Herb and Root Magic: A Materia Magica of African-American Conjure. Forestville, California: Lucky Mojo Curio Company, 2002, p. 123. ISBN 978-0-9719612-0-3.
- ↑ Debboun, Mustapha; Frances, Stephen P.; Strickman, Daniel. Insect Repellents Handbook, Second Edition (en anglès). CRC Press, 2014-09-19, p. 194. ISBN 978-1-4665-5355-2.
- ↑ Reuber, Brant. 21st Century Homestead: Beekeeping (en anglès). Lulu.com, 2015-02-21, p. 69. ISBN 978-1-312-93733-8.
- ↑ 27,0 27,1 Kew World Checklist of Selected Plant Families[Enllaç no actiu]
Bibliografia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Akhila, Anand. CRC Press. Essential Oil-Bearing Grasses - The genus Cymbopogon, 2010. ISBN 978-0-8493-7857-7.
- Soreng, Robert J.; Peterson, Paul M.; Romschenko, Konstantin; Davidse, Gerrit; Zuloaga, Fernando O.; Judziewicz, Emmet J.; Filgueiras, Tarciso S.; Davis, Jerrold I.; Morrone, Osvaldo «A worldwide phylogenetic classification of the Poaceae (Gramineae)». Journal of Systematics and Evolution, 2, 2015, pàg. 117–137. DOI: 10.1111/jse.12150. ISSN: 1674-4918.
- Skendzic, Elizabeth; Columbus, J. Travis; Rosa, Cerros-Tlatilpa «Phylogenetics of Andropogoneae (Poaceae: Panicoideae) Based on Nuclear Ribosomal Internal Transcribed Spacer and Chloropcognom trnL–F Sequences». Aliso: A Journal of Systematic and Evolutionary Botany, 1, 2007, pàg. 530-544. DOI: 10.5642/aliso.20072301.40 [Consulta: 14 abril 2020].
- Soreng, Robert J.; Peterson, Paul M.; Romaschenko, Konstantin; Davidse, Gerrit; Teisher, Jordan K.; Clark, Lynn G.; Barberá, Patricia; Gillespie, Lynn J.; Zuloaga, Fernando O. «A worldwide phylogenetic classification of the Poaceae (Gramineae) II: An update and a comparison of two 2015 classifications». Journal of Systematics and Evolution, 4, 2017, pàg. 259–290. DOI: 10.1111/jse.12262. ISSN: 16744918.
- Koekemoer, Marinda. Guide to plant families of southern Africa, 2014. ISBN 978-1-919976-92-1. OCLC 890117816.
- Besnard, G.; Christin, P.-A.; Male, P.-J. G.; Coissac, E.; Ralimanana, H.; Vorontsova, M. S. «Phylogenomics and taxonomy of Lecomtelleae (Poaceae), an isolated panicoid lineage from Madagascar». Annals of Botany, 6, 2013, pàg. 1057–1066. DOI: 10.1093/aob/mct174. ISSN: 0305-7364. PMC: 3783238. PMID: 23985988.
- Grass Phylogeny Working Group II «New grass phylogeny resolves deep evolutionary relationships and discovers C4 origins». New Phytologist, 2, 2012, pàg. 304–312. DOI: 10.1111/j.1469-8137.2011.03972.x. ISSN: 0028-646X. PMID: 22115274.
- Morrone, Osvaldo; Aagesen, Lone; Scataglini, Maria A.; Salariato, Diego L.; Denham, Silvia S.; Chemisquy, Maria A.; Sede, Silvana M.; Giussani, Liliana M.; Kellogg, Elizabeth A.; Zuloaga, Fernando O. «Phylogeny of the Paniceae (Poaceae: Panicoideae): integrating pcognomid DNA sequences and morphology into a new classification». Cladistics, 4, 2012, pàg. 333–356. DOI: 10.1111/j.1096-0031.2011.00384.x. ISSN: 0748-3007.
- Soreng, Robert J.; Peterson, Paul M.; Romschenko, Konstantin; Davidse, Gerrit; Zuloaga, Fernando O.; Judziewicz, Emmet J.; Filgueiras, Tarciso S.; Davis, Jerrold I.; Morrone, Osvaldo «A worldwide phylogenetic classification of the Poaceae (Gramineae)». Journal of Systematics and Evolution, 2, 2015, pàg. 117–137. DOI: 10.1111/jse.12150. ISSN: 1674-4918.