Daddy nostalgie
Fitxa | |
---|---|
Direcció | Bertrand Tavernier ![]() |
Protagonistes | Dirk Bogarde Jane Birkin Odette Laure Charlotte Kady Louis Ducreux ![]() |
Guió | Bertrand Tavernier ![]() |
Música | Antoine Duhamel ![]() |
Fotografia | Denis Lenoir ![]() |
Productora | Little Bear ![]() |
Distribuïdor | Netflix ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | França ![]() |
Estrena | 1990 ![]() |
Durada | 105 min ![]() |
Idioma original | francès ![]() |
Versió en català | ![]() |
Color | en color ![]() |
Descripció | |
Gènere | drama ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/34/Dirk_Bogarde_Jane_Birkin_Cannes.jpg/220px-Dirk_Bogarde_Jane_Birkin_Cannes.jpg)
Daddy nostalgie és una pel·lícula francesa dirigida per Bertrand Tavernier, estrenada l'any 1990. Ha estat doblada al català.[1]
Argument
Caroline, guionista d'origen irlandès, baixa a un petit poble costaner del Var a visitar el seu pare a l'hospital. Passarà uns dies en companyia dels seus pares, i entra en una complicitat amb el seu pare, massa sovint absent en la seva joventut.[2]
Repartiment
- Jane Birkin: Caroline
- Dirk Bogarde: Daddy
- Odette Laure: Miche
- Emmanuelle Bataille: Juliette
- Charlotte Kady: Barbara
- Michele Minns: Caroline nen
- Sophie Dalezio: Infermera
- Sylvie Segalas: Infermera
- Hélène Lefumat: Pacient de l'hospital
- Andrée Duranson: Yvonne
- Raymond Defendente: Jimmy
- Fabrice Roux: El pescador
- Gilbert Guerrero: El servidor del restaurant
- Louis Ducreux: L'home meravellat del metro
Al voltant de la pel·lícula
- Dirk Bogarde, que interpreta a Daddy nostalgie un personatge en el crepuscle de la seva vida, roda el seu darrer film.[3]
- La pel·lícula està dedicat a Michael Powell, un autor admirat per Bertrand Tavernier, que va morir el 1990. Tavernier ha contribuït fer conèixer a Powell a França, així com per rehabilitar-lo als ulls de la crítica anglesa.
Premis i nominacions
- premis
- Millor actor per Dirk Bogarde al Festival de Valladolid
- nominacions
- César a la millor actriu secundària per Odette Laure
- Selecció oficial del Festival de Canes 1990