Elisabet Margarida d'Orleans
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 26 desembre 1646 ![]() Palau de Luxemburg (França) ![]() |
Mort | 17 març 1696 ![]() palau de Versalles (França) ![]() |
Activitat | |
Ocupació | aristòcrata ![]() |
Orde religiós | Orde de sant Benet ![]() |
Obra | |
Localització dels arxius |
|
Altres | |
Títol | Duquessa ![]() |
Família | Casa d'Orleans ![]() |
Cònjuge | Lluís Josep de Lorena (1667–) ![]() |
Fills | Francesc Josep de Lorena ![]() |
Pares | Gastó Joan Baptista de França ![]() ![]() |
Germans | Joan Gastó d'Orleans Francesca Magdalena d'Orleans Maria Anna d'Orleans Anna Maria Lluïsa d'Orleans Margarida Lluïsa d'Orleans ![]() |
Signatura ![]() ![]() | |
![]() ![]() | |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/56/%C3%89lisabeth_%28Isabelle%29_d%27Orl%C3%A9ans%2C_Duchess_of_Guise_by_Beaubrun.jpg/220px-%C3%89lisabeth_%28Isabelle%29_d%27Orl%C3%A9ans%2C_Duchess_of_Guise_by_Beaubrun.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/67/Coat_of_arms_of_%C3%89lisabeth_%28Isabelle%29_d%27Orl%C3%A9ans_as_Duchess_of_Guise.png/100px-Coat_of_arms_of_%C3%89lisabeth_%28Isabelle%29_d%27Orl%C3%A9ans_as_Duchess_of_Guise.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/40/Signature_of_%C3%89lisabeth_%28Isabelle%29_d%27Orl%C3%A9ans_in_1663_at_the_marriage_of_the_Duke_of_Enghien.png/220px-Signature_of_%C3%89lisabeth_%28Isabelle%29_d%27Orl%C3%A9ans_in_1663_at_the_marriage_of_the_Duke_of_Enghien.png)
Elisabet Margarida d'Orleans, esmentada també com Isabel d'Orleans(1646- 1696) fou la segona de les tres filles supervivents de Gastó de França i de Margarida de Lorena. Fou duquessa de Guisa per matrimoni i duquessa d'Alençon suo jure (de propi dret).
Princesa de la sang
Nascuda al palau d'Orleans, avui el palau de Luxemburg a París. Geperuda fou nomenada coadjutriu de la seva bestia Caterina de Lorena, abadessa de Remiremont a qui va succeir el 1648. A la mort del seu pare el 1660 el seu apanatge va tornar a la corona que el va reassignar, però el feu propi, el ducat d'Alençon, va passar a les tres filles i no fou repartit.
Les seves germanes s'havien casat una (la gran) amb el gran duc de Toscana el 1661, i l'altre (la petita) amb el duc de Savoia el 1663; el 1667 va renunciar a la seva abadia (encara que molt aristocràtica i molt mundana) i va rebre el ducat d'Alençon al que van renunciar les seves germanes. Elisabet ambicionava una sort similar a aquestes i va optar per casar-se a Saint-Germain-en-Laye el 15 de juny de 1667 amb Lluís Josep de Lorena, fill del duc de Guisa i de Joyeuse i de Francesca de Valois, membre d'una branca menor de la Casa de Lorena, la mare del qual, Maria Francisca d'Angulema, estava retirada a Alençon afectada de demència i gaudia de l'usdefruit vitalici del ducat d'Angulema, el comtat de Ponthieu, el comtat del Lauraguès i el comtat d'Alès.
Va enviudar el 1670, i el seu fill Francesc Josep, duc de Guisa va morir el 1675 amb 5 anys extingint-se amb ell la casa dels ducs de Guisa. Va mantenir l'usdefruit sobre Alençon i va rebre l'administració del ducat d'Anguleama (l'usdefruit del qual tenia la seva sogra) que pertanyia a la corona però de facto administrava el seu marit fins al 1671 i el seu fill Francesc-Josep fins al 1675 en nom de la seva mare i àvia.
La seva mort es va produir a Versalles el 1696 a l'edat de 50 anys i va coincidir en el temps amb la de Maria Francisca d'Angulema; el ducat d'Angulema va passar a la corona tal com pertocava, i el ducat Alençon, per manca d'hereus retornava també a la corona.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)