Enicur dorsinegre
Enicurus immaculatus ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Dades | |
Pes | 27 g (pes adult) ![]() |
Nombre de cries | 3 ![]() |
Estat de conservació | |
![]() | |
Risc mínim | |
UICN | 22710132 ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Chordata |
Classe | Aves |
Ordre | Eupasseres |
Família | Muscicapidae |
Gènere | Enicurus |
Espècie | Enicurus immaculatus ![]() Hodgson, 1836 |
Distribució | |
Endèmic de | Parc Nacional de Nameri, Reserva del Tigre de Buxa, Parc Nacional Gorumara, Santuari Chapramari, Gajoldoba, parc nacional de Neora Valley, Santuari de vida salvatge de Mahananda, Parc nacional de Singalila, Dzuluk, Lachen, Dzuleke, Khonoma Nature Conservation and Tragopan Sanctuary, Selva humida de Dehing-Patkai, Parc Nacional de Kaziranga, Parc Nacional de Manas, Parc Nacional d'Orang, Santuari Amchang, Dipor Bil, reserva forestal de Garbhanga, Santuari de gibons de Hoollongapar, reserva forestal de Jeypore, reserva forestal de Panbari, reserva de tigres de Dampa, Reiek, Eaglenest Wildlife Sanctuary, Santuari de vida salvatge de Mehao, muntanyes Mishmi, parc nacional de Namdapha i reserva de tigres de Pakhui ![]() |
L'enicur dorsinegre[1] (Enicurus immaculatus) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae).[2] Es troba present als següents països de la zona indomalàia: Bangladesh, Bhutan, l'Índia, Myanmar, Nepal i Tailàndia. Sol frequentar les zones humides i els cursos d'aigua en boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.[3]
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Enicur dorsinegre
- ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «enicur dorsinegre». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 6 maig 2022].
- ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 705. ISBN 978-84-16728-37-4.
- ↑ BirdLife International. «Black-backed Forktail. Enicurus immaculatus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 5 maig 2022].