Ercole contro i tiranni di Babilonia
Fitxa | |
---|---|
Direcció | Domenico Paolella |
Protagonistes | Livio Lorenzon Franco Balducci Peter Lupus Helga Liné Mario Petri Anna-Maria Polani Tullio Altamura Andrea Scotti Diego Michelotti Emilio Messina Gilberto Galimberti Pietro Ceccarelli ![]() |
Producció | Fortunato Misiano |
Guió | Luciano Martino i Domenico Paolella |
Música | Angelo Francesco Lavagnino |
Fotografia | Augusto Tiezzi ![]() |
Muntatge | Jolanda Benvenuti |
Vestuari | Walter Patriarca |
Maquillatge | Massimo Giustini |
Productora | Romana Film (en) ![]() ![]() |
Distribuïdor | Cosmopolis Films i les Films Marbeuf |
Dades i xifres | |
País d'origen | Itàlia |
Estrena | 1964 ![]() |
Durada | 94 min |
Idioma original | italià ![]() |
Color | en color ![]() |
Descripció | |
Gènere | pèplum |
Lloc de la narració | Orient Mitjà ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Ercole contro i tiranni di Babilonia és un pèplum italià dirigit per Domenico Paolella el 1964.
Argument
De resultes de l'atac al seu vaixell, la reina Hespèria és feta presonera, així com els altres passatgers, pels tres tirans de Babilònia: Assur, Salmanassar i Tanit, la seva germana. Tots tres es preparen per vendre els seus captius com esclaus, ignorant que al lot es troba una reina.[1]
Repartiment
- Rock Stevens/Peter Lupus: Hèrcules
- Helga Line: Thanit
- Mario Petri: Phaleg rei dels Assiris
- Anna-maria Polani: Hespèria reina dels Hellens
- Livio Lorenzon: Salmanassar
- Tullio Altamura: Assur
- Franco Balducci: Moksor
- Rosy De Leo: l'esclava Gilda
- Andrea Scotti: un jove pastor
- Diego Pozzetto: Behar
- Mirko Valentin: Glicon
- Diego Michelotti: Crissipo
- Eugenio Bottai: Ministre d'Assur
- Emilio Messina: lluitador
- Pietro Torrisi: lluitador
- Gilberto Galimberti: lluitador
- Amerigo Santarelli: lluitador
- Puccio Ceccarelli: lluitador
Referències
- ↑ «Ercole contro i tiranni di Babilonia». The New York Times.