Ernst Nilsson
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 10 maig 1891 ![]() Malmö (Suècia) ![]() |
Mort | 11 febrer 1971 ![]() Malmö (Suècia) ![]() |
Activitat | |
Ocupació | lluitador amateur ![]() |
Nacionalitat esportiva | Suècia ![]() |
Esport | lluita amateur ![]() |
Participà en | |
1924 | Jocs Olímpics d'Estiu de 1924 |
1920 | Lluita als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 - lluita lliure masculina pes pesant (medalla de bronze olímpica) |
1912 | Jocs Olímpics d'Estiu de 1912 ![]() |
Medaller | |||
---|---|---|---|
Competint per ![]() | |||
Lluita lliure | |||
Jocs Olímpics ![]() | |||
Bronze | Anvers 1920 | pes pesant | |
Lluita grecoromana | |||
Campionat del Món de lluita grecoromana | |||
Or | Breslau 1913 | - 82,5 kg | |
Or | Estocolm 1922 | + 82,5 kg |
Ernst Hilding Waldemar Nilsson (Malmö, 10 de maig de 1891 - Malmö, 11 de febrer de 1971) va ser un lluitador suec que va competir a començaments del segle xx. Combinà la lluita lliure i la lluita grecoromana i va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on quedà eliminat en sèries de la competició de lluita grecoromana, pes semipesant.[1]
Vuit anys més tard, una vegada finalitzada la Primera Guerra Mundial, va disputar els Jocs d'Anvers, on va guanyar la medalla de bronze en la competició del pes pesant del programa de lluita lliure. En aquests mateixos Jocs disputà, sense sort, la competició del pes pesant de lluita grecoromana.[1]
El 1924, a París, disputà els seus tercers i darrers Jocs Olímpics. Fou quart en les proves de pes pesant del programa de lluita lliure i lluita grecoromana.[1]
Abans, el 1913, havia guanyat una medalla d'or al Campionat del Món de lluita grecoromana en la cateogoria de - 82,5 kg, medalla que repetí, però pel pes superior a 82,5 kg e 1922.[2]