Fredolic anellat
Tricholoma cingulatum ![]() | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() ![]() | |||||||||
Bolet | |||||||||
| |||||||||
Taxonomia | |||||||||
Super-regne | Eukaryota | ||||||||
Regne | Fungi | ||||||||
Ordre | Tricholomatales | ||||||||
Família | Tricholomataceae | ||||||||
Gènere | Tricholoma | ||||||||
Espècie | Tricholoma cingulatum ![]() Jacobasch, 1892 | ||||||||
Nomenclatura | |||||||||
Basiònim | Agaricus cingulatus ![]() | ||||||||
Sinònims |
|
El fredolic anellat (Tricholoma cingulatum) és una espècie de bolet pertanyent a la família de les tricolomatàcies.
Descripció
- El barret és de color gris pàl·lid o brunenc gris amb la superfície finament esquamosa i seca, de jove amb el marge proveït de restes del vel, fibril·loses i blanquinoses. Fa entre 3 i 6 cm de diàmetre.
- Les làmines són blanquinoses, sovint amb lleus tonalitats grises, de subdistants a denses, quan són velles, la tonalitat és una mica més pàl·lida.
- El peu és blanquinós gris pàl·lid o lleugerament brunenc gris, amb un anell estret, blanquinós i membranós, llanós (en els bolets vells pot ésser poc evident).
- Olor i sabor lleument de farina.
- L'esporada és de color blanc, no amiloide, i les espores són una mica més petites que les de Tricholoma scalpturatum: 4,5-5 x 2,5-3 micròmetres.[2][3][4][5]
Hàbitat
Apareix entre el setembre i l'octubre, és força rar i viu en sòls àcids[3] i sota bedolls i salzes, sobretot als boscos de ribera i, de vegades, als parcs.[2][6]
Distribució geogràfica
Es troba a Europa, incloent-hi la Gran Bretanya.[7][8][9]
Confusió amb altres espècies
Tricholoma cingulatum es reconeix bé pel vel (anell) ben visible. Està molt emparentat amb Tricholoma scalpturatum, però el primer té una marcada olor de farina, i grogueja clarament, no presenta mai anell i només als exemplars molt joves s'hi poden veure les fines restes filamentoses de la cortina al peu i al marge del barret. Tricholoma terreum tampoc té anell i no fa olor de farina. Seria perillosa la confusió amb Tricholoma pardinum, el qual és molt més robust i verinós.[2]
Comestibilitat
És comestible però, alhora, força escàs, per la qual cosa no s'hauria de recollir per al consum. A més a més, aquesta i altres espècies d'aquest grup no són gaire saboroses.[2]
Referències
- ↑ Catalogue of Life (anglès)
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 Gerhardt, Ewald; Vila, Jordi; i Llimona, Xavier, 2000: Bolets dels Països Catalans i d'Europa. Manual d'identificació. Ediciones Omega, S.A, Barcelona. Pàg. 429. ISBN 84-282-1121-3
- ↑ 3,0 3,1 DAMyko (txec)
- ↑ AsturNatura (castellà)
- ↑ FirstNature (anglès)
- ↑ Época de fructificación de las diferentes clases de setas tratadas y hábitats donde lo hacen[Enllaç no actiu] (castellà)
- ↑ GBIF (anglès)
- ↑ RogersMushrooms Arxivat 2010-12-31 a Wayback Machine. (anglès)
- ↑ Wild About Britain[Enllaç no actiu] (anglès)
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Encyclopedia of Life (anglès)
- Species Fungorum (anglès)
- Biopix (anglès)
- MycoBank (anglès)
- Discover Life (anglès)