Giovanni Carlo Maria Clari
Biografia | |
---|---|
Naixement | 27 setembre 1677 ![]() Pisa (Itàlia) ![]() |
Mort | 16 maig 1754 ![]() Pisa (Itàlia) ![]() |
Mestre de capella Catedral de Pisa | |
1723 – 1754 | |
Mestre de capella Santo Stefano dei Cavalieri (en) ![]() | |
1720 – 1723 | |
Mestre de capella catedral de Pistoia | |
1703 – 1720 ![]() | |
Activitat | |
Camp de treball | Música ![]() |
Ocupació | compositor, pedagog musical, compositor ![]() |
Gènere | Música clàssica ![]() |
Moviment | Música barroca ![]() |
![]() ![]() ![]() |
Giovanni Carlo Maria Clari (Pisa, 27 de setembre de 1677 – idem. 16 de maig de 1754) fou un compositor italià.[1]
Notable deixeble del mestre Colonna a Bolonya, el 1695, estrenà la seva primera òpera Il savio delirante i poc temps després fou mestre de capella a Pistoia.
Entre les seves obres hi figuren: els oratosir Ester, Adamo i Sant Nicolas; un Stabat Mater a gran orquestra; diverses Misses a quatre i cinc veus; Salms, a dos cors; Motets, un Rèquiem, i nombroses composicions vocals de música di camera, amb acompanyament de piano, que es reimprimiren a París el 183 amb el títol de Madrigali, e dueti e terzetti dell abbate Clari, que rivalitzaven amb els de Steffani. El Solfeggi per due voci de Clari, fou reimprès per Teschne a Laipzig.
Referències
- ↑ «Giovanni Carlo Maria Clari». Encyclopædia Britannica [Consulta: 23 juliol 2017].
Bibliografia
- Enciclopèdia Espasa Volum núm. 12, pàg. 641. (ISBN 84-239-4512-X)