Helichrysum petiolare
![]() ![]() | |
Taxonomia | |
---|---|
Super-regne | Eukaryota |
Regne | Plantae |
Ordre | Asterales |
Família | Asteraceae |
Tribu | Gnaphalieae |
Gènere | Helichrysum |
Espècie | Helichrysum petiolare ![]() Hilliard i B.L.Burtt |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/24/Starr_980602-4379_Helichrysum_petiolare.jpg/220px-Starr_980602-4379_Helichrysum_petiolare.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/02/Helichrysum_petiolare_a1.jpg/220px-Helichrysum_petiolare_a1.jpg)
Helichrysum petiolare és una espècie de planta de la família de les asteràcies, originària de Sud-àfrica i introduïda a Portugal i els Estats Units d'Amèrica.[1]
És una planta de fulla perenne amb un gran fullatge; té fulles grises i cordades. Les tiges estan cobertes de pèls blancs semblants a una teranyina. És un subarbust sarmentós que forma densos monticles de 60 cm o més d'alçada i 1,8 m o més d'ample, amb tiges noves que brollen d'una xarxa de rizomes. Està ben adaptada al Sol o a l'ombra i a les condicions de sequera. Les flors que només dona ocasionalment no són vistoses.
Alguns cultivars com "Variegatum", que presenten un jaspiat de color crema, creixen millor a l'ombra i és una superba planta estival a jardins de climes freds.
S'ha investigat l'oli essencial que produeix per les seves propietats anti-microbianes, antioxidants i antiinflamatòries. A Sud-àfrica, és component de la medicina tradicional africana. Les fulles i les branques es bullen i es preparen com una espècie de te per a calmar la tos i la febre. Les fulles també s'apliquen a ferides per a prevenir la infecció i es cremen cerimonialment per produir un encens tradicional.[2] [3]
Taxonomia
Helichrysum petiolare va ser descrita per Hilliard i B.L.Burtt i publicada a Notes from the Royal Botanic Garden, Edinburgh 32(3): 357–358, l'any 1973.[4]
- Helichrysum: nom genèric que deriva del grec ἕλιξ helix = "retorçat" i χρυσός crisós = "or".
- petiolare: epítet llatí que significa "amb pecíols".[5]
Sinonímia
- Helichrysum petiolatum (L.) DC.[6]
Referències
- ↑ «GRIN Taxonomy for plants - Helichrysum petiolare». USDA ARS. [Consulta: 21 juny 2013].
- ↑ [enllaç sense format] http://www.ncbi.nlm.nih.gov/sites/entrez?db=pubmed&cmd=search&term=%22Helichrysum%20petiolare%22
- ↑ «PlantzAfrica - Helichrysum petiolare». Arxivat de l'original el 2016-10-23. [Consulta: 21 juny 2013].
- ↑ «Helichrysum petiolare». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 17 maig 2014].
- ↑ petiolare a Epítets Botànics
- ↑ «Helichrysum petiolare a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 4 agost 2017].
Bibliografia
- Flora of North America Editorial Committee, e. 2006. Magnoliophyta: Asteridae, part 6: Asteraceae, part 1. Fl. N. Amer. 19: i–xxiv, 1–579.
- Gibbs Russell, G. E., W. G. M. Welman, E. Retief, K. L. Immelman, G. Germishuizen, B. J. Pienaar, M. Van Wyk & A. Nicholas. 1987. List of species of southern African plants. Mem. Bot. Surv. S. Africa 2(1–2): 1–152(pt. 1), 1–270(pt. 2).
En altres projectes de Wikimedia: | |
![]() | Commons (Galeria) ![]() |
![]() | Commons (Categoria) ![]() |
![]() | Viquiespècies ![]() |