Keith Vaughan
Biografia | |
---|---|
Naixement | 23 agost 1912 ![]() Selsey (Anglaterra) ![]() |
Mort | 4 novembre 1977 ![]() Londres ![]() |
Formació | Christ's Hospital Camberwell College of Arts ![]() |
Activitat | |
Ocupació | pintor, catedràtic, fotògraf ![]() |
Activitat | 1939 ![]() ![]() |
Ocupador | Central School of Art and Design ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/74/A_Barrack-room_Art.IWMARTLD2412.jpg/220px-A_Barrack-room_Art.IWMARTLD2412.jpg)
John Keith Vaughan (Selsey, 23 d'agost de 1912 – Londres, 4 de novembre de 1977) va ser un pintor britànic. Vaughan va estudiar a l'escola Christ's Hospital. Va treballar en una agència de publicitat fins a l'esclat de la Segona Guerra Mundial, quan com a objector de consciència es va incorporar a l'Ambulància de Sant Joan; el 1941 va ser reclutat pel Cos No Combatent. Vaughan va ser autodidacta com a artista. Les seves primeres exposicions van tenir lloc durant la guerra. En 1942 va ser destinat a Ashton Gifford, a prop de Codford (Wiltshire), i entre les pintures d'aquesta època destacava The Wall at Ashton Gifford (Galeria d'Art de Manchester).
També durant la guerra, Vaughan es va fer amic dels pintors Graham Sutherland i John Minton, amb qui va compartir locals després de la desmobilització de 1946. A través d'aquests contactes, va formar part del cercle neoromàntic de la postguerra immediata. No obstant això, Vaughan va desenvolupar ràpidament un estil idiosincràtic que el va allunyar dels neoromàntics. Concentrant-se en els estudis de les figures masculines, les seves obres es van fer cada vegada més abstractes.
Vaughan va treballar com a professor d'art al Camberwell College of Arts, al Central School of Art i més tard a l'Escola Slade. Vaughan és també conegut per les seves diaris, dels quals es va publicar un recull el 1966 i més àmpliament el 1989, després de la seva mort. A través d'aquests diaris, es coneix en gran manera que era un home gai preocupat per la seva sexualitat. Se li va diagnosticar càncer el 1975 i es va suïcidar el 1977 a Londres. Va escriure en el seu diari els últims moments i com feia efecte la sobredosi de drogues.
El 2012 es va celebrar el centenari del naixement de Keith Vaughan amb una exposició a la Pallant House Gallery de Chichester, sota el títol Keith Vaughan: Romanticism to Abstraction. La subhasta rècord d'una obra seva es va celebrar l'11 de novembre de 2009 a Sotheby's (Londres), on es van pagar 313.250 £ per a l'oli sobre llenç Theseus and the Minotaur, anteriorment en la col·lecció de Richard Attenborough,[1] que l'havia comprat el 1967.
Referències
- ↑ «Keith Vaughan, lot 41, Sotheby's, November 11, 2009». Arxivat de l'original el de juny 16, 2016. [Consulta: de juny 13, 2016].
Bibliografia
- Keith Vaughan. Journals & Drawings, 1966, published in London by Alan Ross, 219 pages.
- Keith Vaughan: Journals 1939–1977, ed Alan Ross, 1989, published in London by John Murray, 217 pages, ISBN 0-7195-4732-6.
- Keith Vaughan, His Life and Work, Malcolm Yorke, 1990, published in London by Constable, 288 pages, ISBN 0-09-469780-9 (Hardback)
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Modern British Artists: Vaughan
- Observer review: Laura Cummings
- Independent on Sunday Review: Claudia Pritchard
- Daily Telegraph review: Richard Dorment
- Financial Times review: Richard Cork