Maria Konopnicka
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 23 maig 1842 ![]() Suwałki (Polònia) ![]() |
Mort | 8 octubre 1910 ![]() Lviv (Ucraïna) ![]() |
Causa de mort | pneumònia ![]() |
Sepultura | Cementiri Litxakiv 49° 50′ 04″ N, 24° 03′ 12″ E / 49.83456°N,24.05331°E / 49.83456; 24.05331 ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Poesia i assaig ![]() |
Ocupació | poetessa, crítica literària, traductora, activista pel drets dels infants, escriptora de literatura infantil, escriptora, assagista, editora ![]() |
Nom de ploma | Jan Sawa ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
Signatura ![]() ![]() | |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Maria Konopnicka (Suwałki, 23 de maig de 1842 - Lviv, 8 d'octubre de 1910) va ser una poetessa, novel·lista, traductora, periodista i activista a favor dels drets de les dones i de la independència de Polònia. Va ser una de les poetesses més importants del moviment realista i positivista al seu país.[1][2]
Va escriure prosa (sobretot narracions breus) i també poemes. Una de les seves produccions més característiques són els poemes pensats per esdevenir a cançons populars, com Rota. També va destacar-se en altres gèneres de literatura, com esbossos de reportatges, memòries narratives, estudis de retrats psicològics, etc. També va ser traductora, entre d'altres de l'obra Fatalita i Tempeste d'Ada Negri, publicada a Polònia el 1901.[3]
Un dels temes més comuns en les seves obres eren l'opressió i la pobresa de la pagesia, dels treballadors i dels jueus polonesos. Les seves obres també eren marcadament patriòtiques i nacionalistes.Per la seva simpatia pel poble jueu va ser descrita com a "filosemitista".
D'ideologia cristiana, però anticlerical i socialment radical, va encarnar els ideals positivistes inspirats en els grans poetes romàntics. Va compondre un poema sobre l'execució del patriota irlandès Robert Emmet, assassinat per les autoritats angleses a Dublín el 1802.
El cràter Konopnicka de Venus va ser batejat en honor seu.
Obres seleccionades
Poesia
- Linie i dźwięki ("Línies i Sons", 1897)
- Śpiewnik historyczny ("Llibre de Música Històrica", 1904)
- Głosy ciszy ("Sons del Silenci", 1906)
- Z liryk i obrazków ("Lletres i Imatges", 1909)
- Pan Balcer w Brazylii ("El senyor Balcer al Brasil", 1910)
Prosa
- Cztery nowele ("Quatre Històries Curtes", 1888)
- Moi znajomi ("Gent que conec", 1890)
- Na drodze ("En el camí", 1893)
- Ludzie i rzeczy ("Persones i Coses", 1898)
- Mendel Gdański
Poemes
- Rota ("Jurament", 1908).
- Stefek Burczymucha.
- Wolny najmita ("El Dia Lliure").
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)