Mil·losevichita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | (Al,Fe)₂(SO₄)₃ |
Localitat tipus | Grotta dell'Allume, Porto Levante, Vulcano, Lipari, Illes Eòlies, Província de Messina, Sicília, Itàlia |
Classificació | |
Categoria | sulfats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 7.AB.05 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 7.AB.05 ![]() |
Dana | 28.4.5.1 |
Heys | 25.11.24 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | triclínic |
Estructura cristal·lina | a = 8,05Å; c = 21,19Å; |
Color | violeta-blau |
Lluïssor | vítria |
Propietats òptiques | uniaxial (+) |
Índex de refracció | nω = 1,500 nε = 1,515 |
Birefringència | δ = 0,015 |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Any d'aprovació | 1913 |
Símbol | Msv ![]() |
Referències | [1] |
La mil·losevichita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom en honor de F. Millosevich (1875-1942), mineralogista italià de la Universitat de Roma.
Característiques
La mil·losevichita és un sulfat de fórmula química (Al,Fe)₂(SO₄)₃. Cristal·litza en el sistema triclínic. Es troba en forma de diminuts cristalls en agregats granulars; també estalactític porós i masses tosques, de fins a 3 cm.[2] Els homòlegs hidratats de la mil·losevichita inclouen les espècies: UM1976-22-SO:AlFeH, Unnamed (Al Sulphate-Hydrate), metaalunògen i alunògen.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mil·losevichita pertany a «07.A - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: mikasaïta, calcocianita, zincosita i ferrotel·lurita.
Formació i jaciments
Es troba recipitada a alta temperatura provinent dels gasos procedents de l'activitat solfatàrica o de la crema del carbó. Sol trobar-se associada a altres minerals com: sofre, salmiac, letovicita, alunògen i boussingaultita.[2] Va ser descoberta l'any 1913 a Grotta dell'Allume, Porto Levante, illa Vulcano (Illes Eòlies, Sicília, Itàlia).
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)