Parado de Valldemossa
Dades | |
---|---|
Tipus | grup de música ![]() |
Història | |
Creació | 1925, Valldemossa ![]() |
![]() ![]() ![]() |
Agrupació de balls folklòrics creada el 1925 a Valldemossa (Mallorca) per Bartomeu Estaràs Lladó i altres músics. En pren el nom del més conegut dels seus balls, el Parado de Valldemossa, obra de Bartomeu Calatayud Cerdà.
Història
Els orígens de l'agrupació es troben en el grup musical Lamparillas que a principis dels anys vint del segle XX havia fundat Bartomeu Estaràs a Valldemossa, i que va editar la publicació El Eco Lamparil entre 1925 i 1931. Aquests precedents musicals i el mateix Parado foren de fet unes més de les diverses activitats culturals que es desenvoluparen en la primera meitat de segle al voltant de l'Hotel de l'Artista, un autèntic oasi de talent en la Mallorca d'aquells temps.
Amb la col·laboració de personalitats com Bartomeu Calatayud Cerdà o Josep Coll Bardolet, el Parado de Valldemossa dugué a terme (juntament amb Aires de muntanya de Selva) una tasca valuosíssima de recuperació del folklore mallorquí, a la vegada que serví d'estímul per a l'aparició de formacions semblants a altres pobles de l'illa.
Des de 1945 el Parado actuà dilluns i dijous en el Palau del Rei Sanxo de Valldemossa, fins que l'any 2004 es va veure obligat a traslladar-se al Centre Cultural Costa Nord de la mateixa localitat. D'ençà de l'abril de 2011, els balls del Parado tenen lloc a la Fundació Cultural Coll Bardolet de Valldemossa.
El Parado de Valldemossa
La més coneguda tonada valldemossina diu així:
Ses al·lotes no em volen
perquè som pillo.
Perquè som pillo
i perquè ses al·lotes
no em volen,
perquè som pillo
perquè les rob
ses gulles des rebosillo.
Porque me paro me llaman
me llaman el parado,
porque me paro
me llaman el parado
porque me paro.
És un ball antic que vé d'una dansa de cort anomenada Branda.[1] A la cort de Pere el Cerimoniós al voltant de 1350 ja està documentat que ballaven "la branda de l'atxa". Les brandes varen estar molt en voga als començaments del[2] segle XVI fins a la fi del XVII. Es balla a Valldemossa des de temps immemorial. Segons certes versions, va ser Santiago Rusiñol que va residir a la vila el 1893, que va demanar com es deia aquest ball, i li digueren "El Parado de Valldemossa",i d'aquí sembla que li ve aquest nom, si bé sembla que tal denominació podria ser ja anterior. Els balladors fan uns moviments de braços i cames d'obrir i tancar, és a dir branden cames i braços, mentre fan tres punts simple laterals cap a un costat i després cap a l'altre. En francès es diu branle.
Bibliografia
- AAVV. El Parado de Valldemossa. Un segle d'història. Valldemossa: Fundació Cultural Coll Bardolet, 2009.
- MULET, Antonio.Mallorca. El Parado de Valldemossa. Antecedentes y desenvolvimiento en el baile popular. Inca: Imprenta Durán, 1953.
Discografia
- Mallorca y su música. Parado de Valldemossa (1960), Belter (Barcelona), LP.
- Mallorca canta y baila (1963), Belter (Barcelona), Ref. 50.918, EP.
- Els Valldemossa canten el folklore de Mallorca (1972), Belter (Barcelona), Ref. 22.660
- Valldemossa i la seva música (1995), Ona Digital (Bunyola, Mallorca), Ref. OD CD-35.
- Melodies i danses de Mallorca (1998), Ona Digital (Bunyola, Mallorca), Ref. OD CD-93.
Referències
Enllaços externs
- Parado de Valldemossa (Canciones populares de Europa)