Sant Vicenç d'Alins
![]() |
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![]() | |
42° 32′ 56″ N, 1° 19′ 02″ E / 42.548829°N,1.317121°E / 42.548829; 1.317121 |
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
Sant Vicenç d'Alins és l'església parroquial, romànica, de la vila d'Alins, en el terme municipal del mateix nom, a la comarca del Pallars Sobirà.
Està situada a ponent del centre de la població, al costat de la Plaça Major del poble, a ponent de la carretera L-510.
Documentada des del 1055, Elins, es repeteixen esments de Sant Vicenç d'Alins el 1088 (l'església de Sant Vicenç in villa que vocant Elinse) i el 1090 (la parròquia de Sant Vicenç d'Helinsi). A partir de la baixa edat mitjana consta dins del deganat de Cardós, i l'any 1758 consta amb dues capelles públiques, les de Sant Martí i Sant Quiri.
És una església romànica molt modificada. De l'època romànica queda el campanar, de planta quadrada, amb arcuacions simples a la part inferior, amb una finestra espitllerada i aparell que deixa veure unes formes constructives del segle xi, com carreus irregulars. La resta del temple és pràcticament tot d'època barroca.
Bibliografia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Adell i Gisbert, Joan-Albert; Bolòs i Masclans, Jordi; Cases i Loscos, Maria-Lluïsa [et al.]. «Sant Vicenç d'Alins de Vallferrera». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.
- Buron, Vicenç. Esglésies i castells romànics del Pirineu català i Andorra: Guia. Tremp: Garsineu Edicions, 1994 (Biblioteca pirinenca, 10). Pàg. 235. ISBN 84-88294-28-X.
- Camp i Permanyer, Joan. Alt Pallars: Esglésies, ermites i pistes de muntanya. Barcelona: Club Excursionista Pirenaic, 1987. Pàg. 41.
- Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). Pàg. 17. PSob, 1. ISBN 84-85180-25-9.
- Pladevall, Antoni; Castilló, Arcadi. «Alins». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). Pàg. 82. ISBN 84-85194-47-0.