Torre del Mir
![alçària](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fa/Chess_uat45.svg/15px-Chess_uat45.svg.png)
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![Catalunya](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/ce/Flag_of_Catalonia.svg/23px-Flag_of_Catalonia.svg.png)
![]() | |
42° 23′ 40″ N, 2° 26′ 51″ E / 42.39445°N,2.447578°E / 42.39445; 2.447578 |
Monument històric inventariat | |
---|---|
Data | 16 desembre 2002 |
Identificador | PA66000013 |
La Torre del Mir, o d'en Mir, és una torre de guaita i de senyals medieval situada en el terme comunal de Prats de Molló i la Presta, a la comarca del Vallespir, de la Catalunya del Nord).
Està situada[1] a la zona sud-oriental del terme, al sud-oest de la vila de Prats de Molló i en el vessant nord-est del Puig de les Basses de Fabert, damunt i a ponent de la masia del Mir, d'on pren el nom; és al sud-oest del Coll d'en Ce.
Formava part d'una xarxa de dispositius de vigilància i alerta dels reis de Mallorca i enllaçava amb la Torre de Cabrenç i la Torre de Cos. S'hi podien fer senyals per a informar la població d'un atac imminent. Aquesta torre de guaita data del segle xiii i s'eleva a 1.520 metres d'altitud, on es beneficia d'una situació estratègica que permet veure i vigilar Prats de Molló, tota l'alta vall del Tec, Coll d'Ares (Pirineu) i, al fons a llevant, les planes del Rosselló. La torre va ser restaurada el 2009 i és visitable. Es poden pujar els 2 pisos fins a la terrassa superior. És un edifici de planta circular a tres nivells coberts amb voltes de pedra i construït sobre una plataforma. Va ser declarada Monument històric de França[2] el 16 de desembre del 2002.
Imatges
- La torre, des de Prats de Molló
- La torre, des de Santa Margarida de Colldares
- Interior
Bibliografia
- Badia i Homs, Joan; Ponsich, Pere. «Prats de Molló i la Presta: Torre d'en Mir (o del Mir)». A: Catalunya Romànica: El Vallespir, el Capcir, el Donasà, la Fenolleda, el Perapertusès. volum XXV. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996. ISBN 8441225141.
Referències
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)