Ed Vulliamy
Ed Vulliamy | |
---|---|
![]() Ed Vulliamy (6. srpna 2006) | |
Narození | 1. srpna 1954 (70 let) Notting Hill |
Alma mater | Hertford College |
Povolání | novinář |
Zaměstnavatel | The Guardian |
Ocenění | Laurence Stern fellowship (1988) Foreign Reporter of the Year (1992) James Cameron Memorial Trust Award (1994) Foreign Reporter of the Year (1996) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ed Vulliamy, rodným jménem Edward Sebastian Vulliamy, (* 1. srpna 1954 Londýn) je britský novinář a spisovatel. Třicet let působil v redakcích deníku The Guardian a jeho sesterského týdeníku The Observer. Jako zpravodaj popisoval válku v Jugoslávii, o které napsal dvě knihy, a dlouhodobě se věnuje drogovým problémům na mexicko-amerických hranicích. Od roku 2022 působí na Ukrajině.
Původ
Narodil se v Notting Hill v Londýně.[1] Jeho matkou byla spisovatelka a ilustrátorka Shirley Hughes a otcem architekt John Sebastian Vulliamy.[2] Studoval na londýnské University College School a oxfordské Hertford College.[3]
Kariéra
V roce 1979 začal přispívat do investigativního televizního pořadu World in Action.[4] Od roku 1986 působil v redakci deníku The Guardian, později byl jeho římským dopisovatelem. Počátkem devadesátých let působil jako reportér na Balkáně, odkud reportoval o tehdejších válečných konfliktech, mimo jiné odkryl existenci koncentračních táborů Omarska a Trnopolje. O událostech později sepsal knihu Seasons in Hell: Understanding Bosnia's War (1994), jeho jedinou, která vyšla i v češtině (pod názvem Údobí pekla: Porozumění bosenské válce). Později (2006) se stal prvním reportérem od dob Norimberského procesu, který svědčil u soudu s válečnými zločinci.[5] Roku 2012 vyšla jeho druhá kniha na toto téma, The War Is Dead, Long Live the War: Bosnia: the Reckoning.[6]
V letech 1997 až 2003 působil jako newyorský dopisovatel týdeníku The Observer, odkud psal mj. o teroristických útocích 11. září 2001. Dlouhodobě se věnuje mexicko-americké hraniční problematice, v roce 2010 vydal rozsáhlou knihu Amexica, o dekádu později značně rozšířenou. Roku 2018 vydal knihu When Words Fail: A Life with Music, War and Peace, ve které přibližuje svůj vztah k hudbě, mj. se podrobně zabývá dílem Dmitrije Šostakoviče a Antonína Dvořáka, popisuje návštěvu koncertu kapely The Plastic People of the Universe a vzpomíná na rok 1989, kdy čtvrtmilionovému publiku na demonstraci proti masakru na náměstí Nebeského klidu v Hongkongu předzpívával píseň „Blowin' in the Wind“.[7] Ve filmu Veřejné lži (2019), věnujícímu se případu Katharine Gunové, který pomáhal vyřešit, jej ztvárnil Rhys Ifans.[8] Roku 2022 napsal libreto ke kantátě Who’d Ever Think It Would Come to This? o Irské občanské válce, v němž vycházel z dobových deníků a dopisů.[9]
V roce 2013 si po skoku z pětimetrové zdi zpřelámal kosti v noze, rekonvalescenci později popsal v detailním článku pro The Observer.[10] Roku 2016 opustil – částečně kvůli zranění – po třiceti letech redakce novin The Guardian a The Observer, nadále do nich však externě přispíval. V roce 2020 získal čestný titul na Goldsmiths při Londýnské univerzitě.[1] Od šedesátých let je vegetariánem.[11]
Dílo
- Seasons in Hell: Understanding Bosnia's War (1994)
- Sleaze: The Corruption of Parliament (1997)
- Amexica: War Along the Borderline (2010)
- The War Is Dead, Long Live the War: Bosnia: the Reckoning (2012)
- When Words Fail: A Life with Music, War and Peace (2018; v USA vyšla pod názvem Louder Than Bombs: A Life with Music, War, and Peace o dva roky později)
Odkazy
Reference
- ↑ a b Ed Vulliamy, Chair of the jury for the 27th edition [online]. Prix Bayeux, 2020-04-27 [cit. 2022-01-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ DALY, Emma. Media families; 12. The Saunders & the Vulliamys [online]. The Independent, 1997-05-04 [cit. 2022-11-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ RIOU, Danielle. Ed Vulliamy [online]. HRP Bard [cit. 2022-11-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ VULLIAMY, Ed. Michael Beckham obituary [online]. The Guardian, 2017-04-06 [cit. 2022-11-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ PITA, Antonio. Man whose harrowing image defined Bosnian conflict takes denialists to court [online]. El País, 2022-01-04 [cit. 2022-01-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ RUSSELL, Alec. Bad blood [online]. Financial Times, 2012-04-28 [cit. 2022-11-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ JONSSONOVÁ, Pavla. Hudba hlasitější než bomby [online]. His Voice, 2021-10-19 [cit. 2022-11-18]. Dostupné online.
- ↑ CABALLERO, David. House Of The Dragon: Rhys Ifans' Best Movies & TV Shows, Ranked According To Rotten Tomatoes [online]. Screen Rant, 2022-10-09 [cit. 2022-11-18]. Dostupné online. (aglicky)
- ↑ THORPE, Vanessa. New cantata breathes life into history of the Irish civil war [online]. The Guardian, 2022-10-02 [cit. 2022-11-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ VULLIAMY, Ed. How Comrade Ilizarov saved my leg [online]. The Guardian, 2015-12-13 [cit. 2022-01-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ VULLIAMY, Ed. Fifty years as a vegetarian has kept me in tune with nature [online]. The Guardian, 2012-09-08 [cit. 2022-01-23]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Ed Vulliamy na Wikimedia Commons
- (anglicky) Profil na webu deníku The Guardian