Hoko pruhoocasý
![]() | |
---|---|
![]() Ilustrace hoka pruhoocasého | |
Stupeň ohrožení podle IUCN | |
![]() téměř ohrožený[1] | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | živočichové (Animalia) |
Kmen | strunatci (Chordata) |
Podkmen | obratlovci (Vertebrata) |
Třída | ptáci (Aves) |
Podtřída | letci (Neognathae) |
Řád | hrabaví (Galliformes) |
Čeleď | hokovití (Cracidae) |
Rod | hoko (Mitu) |
Binomické jméno | |
Mitu tomentosum (Spix, 1825) | |
![]() | |
Synonyma | |
| |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Hoko pruhoocasý (Mitu tomentosum) je hrabavý pták z čeledi hokovitých, který se vyskytuje v severní Amazonii (Brazílie, Guyana, Kolumbie, Venezuela).
Systematika
Druh poprvé popsal Johann Baptist von Spix v roce 1825.[2] Jedná se o monotypický taxon.[2] Hoko pruhoocasý byl původně považován konspecifický k hokovi mituovi (Mitu mitu). Genetická studie z roku 2004 však takové spojení nepotvrdila a za nejbližší taxon považuje hoka bolivijského (Pauxi unicornis).[3] Je nicméně možné, že takové spojení vyplynulo na základě dávného křížení mezi hokem bolivijským a hokem pruhoocasým.[4]
Popis
Hoko pruhoocasý bývá 84 cm vysoký. Samec váží cirka 2,4 kg, samice kolem 2 kg. Peří na hlavě je krátké, na rozdíl od řady jiných hoků nemá hoko pruhoocasý chocholku. Krátký zobák je růžovočervený a bez jakýchkoliv laloků, které jsou běžné u jiných hoků. Většina opeření je černá, svrchní část těla má silný modrý odlesk. Břicho, spodní ocasní krovky a konečky ocasu jsou kaštanové.[5]
Rozšíření a stanoviště
Hoko pruhoocasý se vyskytuje v severní Amazonii, konkrétně ve východní Kolumbii, severozápadní Brazílii, východní Venezuelu a jižní Guyaně. Stanoviště druhu tvoří husté nížinaté pralesy do 600 m n. m. poblíž vodních toků, říční ostrovy i sezónně záplavová území.[6]
Biologie
Nejčastěji jej lze zahlédnout, jak si v páru nebo malých skupinkách vykračuje v lese nebo při jeho okraji a hledá potravu. Při vyrušení vylétává vysoko do korun stromů.[5] Živí se hlavně ovocem. Rozmnožuje se počátkem období dešťů, samice klade 2 bílá vejce do hnízda z větví umístěného v korunách stromů. Může se dožít nejméně 10 let.[6]
Vydává hluboce položené krátké zvuky úút ... ú-Ú-ú-uhóót, které zní jako nízko položený dýchací nástroj.[5][7] Následuje cca tří vteřinová pauza a další podobný zvuk.[5] Nejčastěji se projevuje časně z rána, pozdě odpoledne nebo v měsícem prozářených nocích. Při vyrušení se ozývá vysoce položeným hvízdavým kvít, podobně jako další hokové.[6]
Status
Mezinárodní svaz ochrany přírody hodnotí hoka pruhoocasého jako téměř ohrožený druh. Na vině je především pokračující úbytek amazonského pralesa za účelem získání půdy pro dobytek a pěstování sóji, a částečně i lov místními obyvateli. Celkové počty hoků nejsou známy, nicméně jeho výskyt bývá popisován jako „místně neobvyklý“. V budoucnu s pokračujícím kácení amazonských pralesů se očekává pokračující úbytek hoků.[8]
Odkazy
Reference
- ↑ The IUCN Red List of Threatened Species 2021.3. 9. prosince 2021. Dostupné online. [cit. 2021-12-27].
- ↑ a b Megapodes, guans, guineafowl, New World quail [online]. IOC World Bird List v12.1 [cit. 2022-05-06]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ FRANK-HOEFLICH, K.; SILVEIRA, L. F.; ESTUDILLO-LÓPEZ, J.; GARCÍA-KOCH, A. M.; ONGAY-LARIOS, L.; PIÑERO, D. Increased taxon and character sampling reveals novel intergeneric relationships in the Cracidae (Aves: Galliformes). S. 242–254. Journal of Zoological Systematics and Evolutionary Research [online]. 2007-08 [cit. 2022-05-19]. Roč. 45, čís. 3, s. 242–254. DOI 10.1111/j.1439-0469.2007.00396.x. (anglicky)
- ↑ A Classification of the Bird Species of South America [online]. South American Classification Committee (American Ornithological Society), 2022-04-02 [cit. 2022-05-08]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c d Hilty 2003, s. 263.
- ↑ a b c DEL HOYO, Josep; KIRWAN, Guy M. Crestless Curassow (Mitu tomentosum), version 1.0. Birds of the World. 2020. Dostupné online [cit. 2022-05-19]. DOI 10.2173/bow.crecur2.01. (anglicky)
- ↑ Mitu tomentosum. xeno-canto.org [online]. Xeno-canto.org [cit. 2022-05-19]. Dostupné online.
- ↑ Mitu tomentosum [online]. BirdLife International, 2016 [cit. 2022-05-19]. Dostupné online. DOI 10.2305/IUCN.UK.2016-3.RLTS.T22678464A92775236.en. (anglicky)
Literatura
- HILTY, Steven L., 2003. Birds of Venezuela. 2. vyd. Princeton: Princeton University Press. ISBN 978-1-4008-3409-9. OCLC 649913131 (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu hoko pruhoocasý na Wikimedia Commons
Taxon Mitu tomentosum ve Wikidruzích