Jindřich Černý
Jindřich Černý | |
---|---|
Narození | 6. dubna 1905 Mladá (nyní součást Milovic) Rakousko-Uhersko ![]() |
Úmrtí | 18. května 1960 (ve věku 55 let) Praha Československo ![]() |
Místo pohřbení | Krčský hřbitov |
Pseudonym | Želivský, Jiří Červený, J. Č. Krušnohorský |
Povolání | spisovatel a překladatel |
Témata | poezie, literatura, překlady z lužické srbštiny, překlady z němčiny a překlady z esperanta |
Podpis | ![]() |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Jindřich Černý (6. dubna 1905 Mladá[1] u Lysé nad Labem, nyní součást Milovic – 18. května 1960 Praha) byl český spisovatel (básník, prozaik, autor pohádek a loutkových her) a překladatel (z němčiny, lužické srbštiny a esperanta).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5b/%C4%8Cern%C3%BD_Jind%C5%99ich_hrob.jpg/200px-%C4%8Cern%C3%BD_Jind%C5%99ich_hrob.jpg)
Život
Jindřich Černý se sice narodil ve středních Čechách, ale za svůj rodný kraj už považoval Čechy severní. Když mu byly dva roky, bylo veškeré obyvatelstvo z jeho rodné vsi vysídleno kvůli vytvoření vojenského cvičiště. Rodina se přestěhovala do Drahůnek a později do Běhánek u Teplic, kde jeho otec pracoval jako truhlář. Po ukončení gymnázia v Duchcově pracoval od roku 1925 v továrně na dýmky v Teplicích. Roku 1926 začal pracoval v poštovních službách, a to zpočátku jako pomocný telegrafní dělník v Ústí nad Labem a od roku 1927 jako výpomocný poštovní úředník v Děčíně. Od roku 1931 působil v různých administrativních funkcích na hlavní poště v Praze. Koncem padesátých let musel odejít kvůli srdeční chorobě do invalidního důchodu.[2]
Své básně začal knižně publikovat od roku 1934 (předtím ve studentských a v dalších časopisech, např. v duchcovském Krušnohorském obzoru). Ve čtyřicátých letech se věnoval především próze a ke konci života tvorbě pro děti. Jeho poezie je námětově velmi bohatá (sociální a národnostní tragika, milostné a venkovské motivy). Významná je i jeho činnost osvětová a spolková (působil ve Společnosti přátel Lužice, pro Český rozhlas připravoval pořady o Lužici, pracoval v esperantském hnutí a také v Církvi československé.[2]
Spolupracoval i s Lužickosrbským kroužkem na 91. osmileté střední škole v Praze-Nuslích (tehdy Praha XIV. nám. Československých legionářů, dnes Praha 4, Táborská ul.). Zemřel v roce 1960 a byl pohřben na Nuselském hřbitově v Praze.
Dílo
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/Foerster_%C3%9Avozem_%28SOkA-Kladno%29.jpg/220px-Foerster_%C3%9Avozem_%28SOkA-Kladno%29.jpg)
Básnické sbírky
- Boží muka (1934), lyrika,
- Rudých vůní bílé květy (1937), intimní lyrika,
- Slunce a sníh (1941),
- Přes plot za větrem (1941),
- Jitra nad stezkou (rukopis).
Próza
- Na režné niti (1943), sbírka povídek,
- Čtvrtá silnice (1944, román, přepracované vydání roku 1947 s názvem Přelomy (pod pseudonymem J. Čerň), tragický příběh z hornického prostředí na Kladensku,
- Ve stínu komínů (1945), sbírka povídek,
- Český věnec Lužici 1946, sborník.
Pro děti
- Když se večer stmívá (1944), pohádky,
- Pohádky pražského strýčka (1949),
- Kocour a kuchař (1955), divadelní hra pro děti,
- Pecivál (1956), divadelní hra pro děti,
- Začarovaný princ (1959), divadelní hra pro děti.
Odkazy
Reference
Literatura
- VOŠAHLÍKOVÁ, Pavla, a kol. Biografický slovník českých zemí : 11. sešit : Čern–Čž. Praha: Libri, 2009. 104 s. ISBN 978-80-7277-368-8. S. 36.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jindřich Černý na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jindřich Černý
- Jindřich Černý v informačním systému abART
- Medailon Jindřicha Černého – Knihovna Teplice