Káně Harrisova
![]() | |
---|---|
![]() | |
Stupeň ohrožení podle IUCN | |
![]() málo dotčený[1] | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | živočichové (Animalia) |
Kmen | strunatci (Chordata) |
Podkmen | obratlovci (Vertebrata) |
Třída | ptáci (Aves) |
Řád | dravci (Accipiformes) |
Čeleď | jestřábovití (Accipitridae) |
Rod | Parabuteo Ridgway, 1874 |
Binomické jméno | |
Parabuteo unicinctus (Temminck, 1824) | |
![]() | |
Synonyma | |
káně Harrisovo | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/df/Harris%27s_Hawk_Parabuteo_unicinctus_%28Temminck_1824%29.jpg/190px-Harris%27s_Hawk_Parabuteo_unicinctus_%28Temminck_1824%29.jpg)
Káně Harrisova (Parabuteo unicinctus) je středně velký dravec z čeledi jestřábovitých, vyskytující se v rozmezí od jihozápadu Spojených států jižně až po Chile a střední část Argentiny. Jeho výskyt je občas hlášen i v západní Evropě, většinou ve Velké Británii. Káně Harrisova je oblíbeným sokolnickým druhem; je tedy pravděpodobné, že její výskyt v Evropě má původ právě v jedincích, kteří unikli ze zajetí.
Káně Harrisova je jediným zástupcem rodu Parabuteo. Vědecké jméno je odvozeno z řeckého para, což znamená „jako“ nebo „podobný“, a latinského buteo, označující „káni“, uni značí „jeden“ a cinctus znamená „obklopený“ nebo „ohraničený“, což poukazuje na bílý pás na základu a na konci ocasu.[2] Anglické a převzatě i české jméno pták dostal od Johna Jamese Audubona, který jej pojmenoval na počest svého ornitologického druha, finančního sponzora a přítele Edwarda Harrise.[3] Káně Harrisova je známá svým význačným chováním – loví ve skupině, která sestává z členů jedné rodiny (téměř všichni ostatní dravci loví samostatně).
Popis
Obecně
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/89/Parabuteo_unicinctus_takeoff2.jpg/220px-Parabuteo_unicinctus_takeoff2.jpg)
Jedinci se liší délkou v rozmezí od 46 do 59 cm a mají rozpětí křídel 1 až 1,2 m.[4] Ve Spojených státech se průměrná hmotnost samců pohybuje okolo 710 g, zatímco průměr u samic je 1020 g.[5] V rámci pohlavního dimorfismu jsou tedy samice až o 40 % těžší než samci. Ptáci mají tmavě hnědé opeření s kaštanovými rameny, lemem křídel a stehny[6] a bílý základ a konec ocasu[7], dlouhé žluté nohy a žluté ozobí.[8] Hlasové projevy kání Harrisových tvoří velmi ostré zvuky.[4]
V přírodě se ptáci dožívají v průměru 11 let, nejdéle žijící zdokumentovaná samice měla 14 let a 11 měsíců[9]. V zajetí žijí až 25 let.[10]
Mláďata
Dravci v šatě mladých jsou podobní rodičům, ale jsou více žíhaní a během letu je možné naspodu křídel pozorovat bledě žluté zbarvení s hnědým žíháním.[8]
Poddruhy
Jsou známy tři poddruhy káně Harrisovy:
- P. u. superior: nalezen v Baja California, Arizoně, Sonoře, Sinaloe. Věří se, že P. u. superior je větší a má delší křídla i tmavší zbarvení než P. u. harrisi. Bohužel množství pozorovaných jedinců je velmi malé, pouze pět samců a šest samic. Další výzkum doplnil, že fyzické rozdíly jsou menší, než se původně předpokládalo. Proti odůvodněnosti oddělení poddruhu hovoří též další ekologické rozdíly, např. klima daného prostředí.[11]
- P. u. harrisi: nalezen v Texasu, východním Mexiku a většině Střední Ameriky.[11]
- P. u. unicinctus: nalezen výhradně v Jižní Americe. Je menší než severoamerický poddruh.[11]
Biotop
Ptáci žijí v řídkých lesích a polopouštích, stejně tak i v mokřinách (s občasnými stromy) a v některých částech jejich rozšíření také v mangrovových bažinách, vyskytujících se v jihoamerické oblasti rozšíření.[12] Káně Harrisova nemigruje a má trvalé teritorium,[11] jehož velikost se pohybuje mezi 0,2–5,5 km2.[10]
Chování
Potrava
Potrava se skládá z malých živočichů včetně ptáků, ještěrek, savců a velkého hmyzu. Káně Harrisova loví ve skupinách, proto může ulovit též větší kořist, jako např. králíka.[13]
Lov
Ačkoliv je většina dravců samotářských a setkávají se pouze při hnízdění a tahu, káně Harrisova loví ve spolupracujících skupinách od dvou do šesti jedinců. Tato kooperace je výsledkem adaptace na pouštní klima, ve kterém žije. Jedna lovecká technika spočívá v tom, že malá skupina létá vepředu a pátrá po kořisti, zatímco jiný člen této skupiny letí zezadu a kořist nahání, a to tak dlouho, dokud není kořist zahnána do pasti a následně rozdělena. Jiná technika je založena na tom, že celá skupina se rozmístí okolo kořisti a jeden člen ji usmrtí.[14]
Predátoři
Největším predátorem dospělých kání je výr virginský, pro mladé ptáky představují největší nebezpečí zejména kojoti a velcí krkavci, kteří vybírají i jejich hnízda. Káně však svá hnízda aktivně brání; v případě pokusu o napadení hnízda se dorozumívají varovným voláním a na predátora útočí celá skupina, aby jej od vyplenění hnízda odradila.[10]
Hnízdění a mláďata
Káně Harrisovy hnízdí na malých stromech, křovinách nebo kaktusech (viz švédské pojmenování kaktusvråk). Hnízdo je většinou kompaktní, vystavěné z větviček, kořenů rostlin, listů, mechu a kůry. Hnízdo většinou staví samice. Snůška obsahuje většinou dvě až čtyři vejce barvy bílé až namodralé, občas se světle hnědými nebo šedými skvrnami. Hnízdoši (mláďata v prachovém peří) jsou zprvu světle žlutohnědí, v pěti nebo šesti dnech změní barvu na tmavě hnědou.[15]
Velmi často obývají hnízdo tři káně: dva samci a jedna samice.[13] Diskutuje se o tom, zda se jedná o polyandrii, matoucí je tzv. backstanding, kdy jeden pták stojí na zádech prvního, případně ještě třetí na zádech druhého.[16] Inkubační doba je od 31 do 36 dnů a na snůšce sedí většinou samice. Ve 38 dnech začínají mláďata prozkoumávat okolí hnízda a ve 45 až 50 dnech začínají létat. Samice hnízdí dvakrát nebo třikrát do roka.[15] Mláďata mohou zůstat se svými rodiči až tři roky a v té době pomáhají s vyváděním dalšího potomstva.
Lidé a káně Harrisovy
Změny biotopu
Ačkoli není káně Harrisova ohroženým druhem, její divoká populace je v současné době na ústupu kvůli ztrátě životního prostředí, pod tlakem určitých okolností je však nicméně známo, že se stěhuje v rámci rozvinutých oblastí.[17] V současné době se jako původní druh vyskytuje na území sedmi států Střední, Jižní a Severní Ameriky, na území dalších dvou, Panamy a Surinamu, je její původ nejistý.[18] Od roku 2004 je v Červeném seznamu IUCN zařazeno do kategorie málo dotčených druhů a v CITES jej nalezneme v příloze II.[10] V roce 2003 populace káně Harrisovy čítala přibližně 390 000 jedinců žijících na ploše velké zhruba 6 000 000 km2.[19]
Sokolnictví
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/65/Parabuteo_unicinctus_falconry.jpg/220px-Parabuteo_unicinctus_falconry.jpg)
Okolo roku 1980 se začal zvedat zájem o užívání káně Harrisovy v sokolnictví a nyní je nejpopulárnějším dravcem na západě (kromě Asie) chovaným pro tyto účely, a to hlavně kvůli jednoduchému výcviku a snadné socializaci.[20]
V umění
John James Audubon vytvořil ilustraci káně Harrisovy v publikaci Birds of America (Londýn, 1827–38) na desce č. 392 s titulem „Louisiana Hawk – Buteo harrisi“. Obraz byl vyryt a kolorován Robertem Havellem v londýnské dílně v roce 1837. Originální dílo bylo zakoupeno Newyorskou historickou společností, kde je možné jej zhlédnout až do nynějška (leden 2009).
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Harris's Hawk na anglické Wikipedii.
- ↑ The IUCN Red List of Threatened Species 2021.3. 9. prosince 2021. Dostupné online. [cit. 2021-12-27].
- ↑ JOBLING, James A. A Dictionary of Scientific Bird Names. [s.l.]: [s.n.], 1991. Dostupné online. ISBN 0198546343. (anglicky)
- ↑ AUDUBON, John James. Birds of America [online]. [cit. 2009-04-18]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-04-09. (anglicky)
- ↑ a b UDVARDY, Miklos D. F. National Audobon Society Field Guide to North American Birds "Western Region". New York: Alfred A. Knopf, 1994. Dostupné online. ISBN 0679428518. (anglicky)
- ↑ DUNNING, John B. Jr. CRC Handboook of Avian Masses. Boca Raton, Fla: CRC Press, 1993. Dostupné online. ISBN 0849342589. (anglicky)
- ↑ National Geographic Society. Birds of North America. Washington, D.C: National Geographic Society, 1983. ISBN 0870444727. (anglicky)
- ↑ SIBLEY, David Allen. National Audobon Society The Sibley Guide to Birds. New York: Alfred A. Knopf, 2000. Dostupné online. ISBN 0679451226. (anglicky)
- ↑ a b RAPPOLE, John, H. Birds of the Southwest. College Station: Texas A&M University Press, 2000. Dostupné online. ISBN 0890969582. (anglicky)
- ↑ KLIMKIEWICZ, M. Longevity Records of North American Birds [online]. [cit. 2009-04-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2009-05-11. (anglicky)
- ↑ a b c d TRUGLIO, Mary. Parabuteo unicinctus [online]. [cit. 2009-04-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c d BEDNARZ, James, C. Harris's Hawk (Parabuteo unicinctus) [online]. 1995. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ OLMOS, Fábio; ROBSON, Silva e Silva. Guará-Ambiente, Flora e Fauna dos Manguezais de Santos-Cubatão. São Paulo, SP: Empresa das Artes, 2003. ISBN 85-89138-06-2. (portugalsky)
- ↑ a b KAUFMANN, Kenn. Lives of North American Birds. Boston: Houghton Mifflin Co., 1996. Dostupné online. ISBN 0395770173. (anglicky)
- ↑ COOK, William E. Avian Desert Predators. Berlin; New York: Springer, 1997. ISBN 3540592628. (anglicky)
- ↑ a b BAICICH, Paul J.; HARRISON, Colin J. O. Nests, Eggs, and Nestlings of North American Birds. Princeton, NJ: Princeton University Press, 2005. Dostupné online. ISBN 0691122954. (anglicky)
- ↑ LIGON, J. David. The Evolution of Avian Breeding Systems. Oxford; New York: Oxford University Press, 1999. Dostupné online. ISBN 019854913X. (anglicky)
- ↑ DISCOLL, James T. Harris's Hawk [online]. [cit. 2007-11-19]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2007-11-23. (anglicky)
- ↑ IUCN RED LIST. Parabuteo unicinctus [online]. [cit. 2009-04-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ BUTCHART, Stuart; EKSTROM, Jonathan. Parabuteo unicinctus [online]. [cit. 2009-04-13]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-06-26. (anglicky)
- ↑ BORCH, Jakob E. Harris' Hawk [online]. [cit. 2009-04-06]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-03-05. (anglicky)
Literatura
- HOWELL, Steve, N. G; WEBB, Sophie. A guide to the birds of Mexico and northern Central America. Oxford ; New York: Oxford University Press, 1995. Dostupné online. ISBN 0-19-854012-4. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu káně Harrisova na Wikimedia Commons
Galerie káně Harrisova na Wikimedia Commons
Taxon Parabuteo unicinctus ve Wikidruzích
- (anglicky) Stránky o káni Harrisově na Peregrine Fund
- (anglicky) Stránky o káni Harrisově na Borch's Falconry
- (anglicky) Krátké popisné video[nedostupný zdroj]
- (anglicky) Káně Harrisova v sokolnictví (video, fotoalbum, články)