Kassité
Babylonská říše za kassitské dynastie
| |||||||||||
Geografie
| |||||||||||
Hlavní město | Dur-Kurigalzu | ||||||||||
Obyvatelstvo | |||||||||||
Národnostní složení | Kassité, Babyloňané atd. | ||||||||||
Jazyky | |||||||||||
Náboženství | |||||||||||
Státní útvar | |||||||||||
Státní zřízení | monarchie | ||||||||||
Vznik | cca 1595 př. n. l. | ||||||||||
Zánik | cca 1155 př. n. l. | ||||||||||
Státní útvary a území | |||||||||||
|
Starověká Mezopotámie |
---|
Dějiny Mezopotámie Eufrat – Tigris |
Sumer |
Eridu – Kiš – Uruk – Ur Lagaš – Nippur |
Elam |
Súsy – Anšan |
Akkadská říše |
Akkad – Mari |
Amorité |
Isin – Larsa – Ekallatum |
Babylonie – Novobabylonská říše |
Babylón – Borsippa – Chaldea Přímořská říše |
Asýrie – Novoasyrská říše |
Aššúr – Nimrud Dúr Šarrukín – Ninive |
Chronologie panovníků |
Sumer Akkad Asýrie Babylonie |
Enúma eliš – Gilgameš Marduk – Aššúr – Sín Enlil – Anunnaki |
Jazyky |
Sumerština – Elamština |
Akkadština – Aramejština |
Churritština – Chetitština |
Kassité je jméno starověkého blízkovýchodního národa, který získal kontrolu nad Babylonií po pádu Starobabylonské říše (přibližně v období od 1531 př. n. l. do 1155 př. n. l.). Jejich jazyk je klasifikován jako izolovaný.
Historie
Původní domovina Kassitů zůstává tajemstvím, ale zdá se, že se rozkládala v pohoří Zagros v Lorestánu, v dnešním Íránu. První historické zmínky o jejich existenci se objevují v 17. stol. př. n. l., kdy zaútočili na Babylonii v 9. roce vlády Samsu-Iluna (vládl 1686–1648 př. n. l.), syna Chammurabiho. Samsu-Iluna je ještě zapudil, ale Kassité později získali kontrolu nad severní Babylonií (někdy po porážce Babylónu od Chetitů, okolo 1531 př. n. l.) a dobyli i jižní část království kolem roku 1475 př. n. l. Chetité narychlo odvezli sochu boha Marduka, ale Kassité ji dokázali znovu dostat do svých rukou; vrátili ho do Babylonu a ustanovili ho na stejnou úroveň svému vlastnímu bohu Šuqamunovi.
Okolnosti jejich vzestupu k moci nejsou příliš známy, z důvodu nedostatku dokumentů z tzv. „období temna“ – doby všeobecného chaosu a nepokojů. Nebyl zachován jediný nápis či dokument v kassitském jazyce; taková absence jakéhokoli písemného odkazu nemůže být čistě náhodná, což nahrává domněnce o prudkém poklesu gramotnosti v oficiálních kruzích společnosti. Babylón pod kassitskými vládci, jež město přejmenovali na Karanduniaš, obnovil svou politickou a vojenskou pozici velmoci na starověkém Blízkém východě. Nově vybudované hlavní město Dur-Kurigalzu bylo pojmenováno na počest krále Kurigalzua I. (na začátku 14. stol. př. n. l.). On i jeho následníci Kadašman-Enlil I. (asi 1374–1360 př. n. l.) a Burna-Buriaš II. (1359–1333 př. n. l.) byli v písemném kontaktu s egyptským faraonem Amenhotepem III., respektive s jeho synem Achnatonem (viz také Dopisy z Amarny). Jejich úspěch byl postaven na relativní politické stabilitě, kterou se podařilo kassitským vladařům dosáhnout. Ovládali Babylonii prakticky bez přerušení po více než 400 let, což byla nejdelší vláda jedné dynastie v celé babylonské historii. I po menších vzpourách kolem r. 1333 př. n. l. a sedmileté vládě Asyřanů (mezi roky 1224–1217 př . n. l.) královská kassitská rodina dokázala získat trůn zpět do svých rukou.
Přerod jižní Mezopotámie ze sítě spojeneckých či soupeřících městských státečků v celistvý stát udělal z Babylonie velmoc. Kassitští králové navázali diplomatické styky a rozvíjeli obchodní kontakty s Asýrií, Egyptem, Elamem a s Chetity, členové kassitské královské rodiny uzavírali sňatky s jejich královskými rodinami. Obchodníci z celého tehdy známého světa přijížděli za obchodem do Babylonu a ostatních měst. Babylonští kupci byli naopak aktivní od Egypta (hlavní zdroj núbijského zlata) po Asýrii a Anatolii. Kassitské pečetě a závaží, označovací a měřící nářadí nutné k obchodu, byly nalezeny až v Thébách v Řecku, v jižní Arménii, ba dokonce i ve vraku lodi na jižním pobřeží Turecka.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/45/Araire_kassite%2C_melischipak_kudurru%2C_SB22.jpg/220px-Araire_kassite%2C_melischipak_kudurru%2C_SB22.jpg)
Kassitští králové udržovali kontrolu nad svým územím skrze síť provincií spravovaných guvernéry. Na téměř rovnocennou úroveň s královskými městy Babylónem a Dur-Kurigalzu se dostal Nippur, jako jedno z nejdůležitějších provinčních center. Nippur, kdysi velké město, které bylo doslova opuštěno kolem r. 1730 př. n. l., bylo za kassitského období oživeno a jeho chrámy byly znovu postaveny přímo na starých původních základech. V podstatě, i když pod kassitskou vládou, místodržící v Nippuru (kteří „oprášili“ titul nippurského guvernéra ze sumerských dob: guennakku) vládli jako druhořadí či nižší králové. Narůstající prestiž Nippuru byla i důvodem pro kassitské panovníky 13. stol. př. n. l. k znovuobnovení titulu „správce Nippuru“.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6c/Caillou_Michaux_CdM.jpg/170px-Caillou_Michaux_CdM.jpg)
Dalšími důležitými středisky kassitského období byly Larsa, Sippar a Susy. Po svržení kassitské dynastie roku 1155 př. n. l. systém správy provincií pokračoval a země zůstala sjednocena i pod dalšími vladaři druhé isinské dynastie.
Zdokumentování kassitského období je závislé na roztroušených a někdy neúplných tabulkách z Nippuru, kde jsou jich (nebo jejich úlomků) nacházeny tisíce. Obsahují administrativní a právnické texty, dopisy, popisy pečetí, kudurru (kameny s popisem, označující hranice pozemku a jeho majitele), soukromou korespondenci a také literární texty (obvykle identifikované jako části historických eposů).
„Kassitští vládcové v Babylonu byli také úzkostliví v dodržování existujících norem veřejného i soukromého života; ba šli ještě dále – jako zanícení novici (či outsideři) procitnuvší do vyšší civilizace – prosazováním extrémně konzervativních postojů, nejvíce v palácových kruzích.“ (Oppenheim 1964, str. 62). Přesto, během staletí, Kassité byli absorbováni do babylonské populace. Z posledních králů kassitské dynastie jich osm mělo akkadská jména, (i např. Kudur-Enlilovo jméno je složeno z elamitského a sumerského jména) a kassitské princezny se přivdávaly do asyrských královských rodin.
Elamité dobyli Babylonii v průběhu 12. stol. př. n. l., čímž ukončili 400 let trvající vládu kassitské dynastie. Poslední kassitský král, Enlil-nádín-achché, byl převezen do Sús, kde byl uvězněn a kde později i zemřel.
Kassitský kmen Chabirů se pak asi usadil v babylonské planině. Zbytky kassitských kmenů také žily roztroušeny v horách severozápadně od Elamu, a roku 702 př. n. l. na ně zaútočil Sinacherib se svými vojsky. Bezpochyby se jedná o Ptolemaiovy „Kosseánce“; Ptolemaios rozděloval Susiánii (oblast spadající pod vládce z Susy) mezi ně a „Elymaeánce“. Alexandr Veliký bojoval s Kosseánci v zimě roku 323 př. n. l. na své cestě z Ekbatany do Babylonu; podle Strabóna (xi. 13,3,6) byli Kosseánci sousedy Médů. Theodor Nöldeke ((Gott. G. G., 1874, str. 173 seq.) potvrzuje, že se jedná o Kissiánce starořeckých autorů Aischyla (Choéfora 424, Peršané 17, 120) a Hérodotos (v. 49, 52).
Kassitská dynastie králů Babylonu
Vladař | Období (př. n. l.) | Komentář |
---|---|---|
Agum II. nebo Agum-Kakrime | okolo 1570 | |
Burna-Buriaš I. | okolo 1540 | Smlouva s Puzur-Ašurem III. Asyrským |
Kaštiliaš III. | 1500–1470 | |
Ulam-Buriaš | 1470 | |
Agum III. | 1470–1450 | |
Karaindaš | okolo 1415 | Současník Amenhotepa III., egyptského faraona |
Kadašman-Charbe I. | okolo 1400 | |
Kurigalzu I. | okolo 1390 | |
Kadašman-Enlil I. | 1374–1360 | Současník Amenhotepa III., egyptského faraona (Dopisy z Amarna) |
Burna-Buriaš II. | 1360–1333 | Současník Achnatona and Ašur-uballita I. |
Karachardaš | 1333 | Vnuk Ašur-uballita I. Asyrského |
Nazibugaš nebo Šuzigaš | 1333 | |
Kurigalzu II. | 1332–1308 | Syn Burna-buriaše II., bojoval v Bitvě u Sugagi s Enlil-nirarim Asyrským |
Nazimaruttaš | 1308–1282 | Současník Adad-nirariho I. Asyrského |
Kadašman-Turgu | 1281–1264 | Současník Chattušiliše III. Chetitského |
Kadašman-Enlil II | 1263–1255 | Současník Chattušiliše III. Chetitského |
Kudur-Enlil I. | 1254–1246 | |
Šagarakti-Šuriaš | 1245–1233 | Syn Kudur-Enlila |
Kaštiliaš IV. | 1232–1225 | Současník Tukulti-Ninurta I. Asyrského |
Enlil-nadin-šumi | 1224 | Správce dosazený Asyřany |
Kadašman-Harbe II. | 1223 | Správce dosazený Asyřany |
Adad-šuma-iddina | 1222–1217 | Správce dosazený Asyřany |
Adad-šuma-usur | 1216–1187 | Současník Aššur-nirariho III. Asyrského |
Melišipak II. | 1186–1171 | |
Marduk-apla-iddina I. | 1171–1159 | |
Zababa-šuma-iddina | 1158 | |
Enlil-nádín-achché | 1157–1155 | Poražen Šutruk-Nachchuntem Elamským |
Společenské vztahy
I když někteří z Kassitů přejímali babylonská jména, stále si udržovali jejich tradiční kmenovou a rodovou strukturu, v kontrastu s menší společenskou jednotkou – rodinou, která byla tradicí v Babylonii. Kassité byli hrdí spíše na svou příslušnost k rodu než na své přímé rodiče, a uchovávali tradiční rodový majetek a vztahy.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Kassité na Wikimedia Commons