Lahore
Lahore | |
---|---|
![]() Lahore modrý pruhový | |
Základní informace | |
Země původu | Pákistán![]() |
Využití | okrasný chov |
Stupeň prošlechtění | ušlechtilé plemeno |
Směr užitkovosti | okrasné plemeno |
Tělesná charakteristika | |
Tělesný rámec | velký |
Klasifikace a standard | |
Plemenná skupina | Užitkoví holubi |
![]() |
Lahore je plemeno holuba domácího velkého vzrůstu, s charakteristickou kresbou peří a opeřenýma nohama. Je to statný, mohutný holub s dopředu vyklenutou hrudí a delšími křídly a ocasem, z lýtek mu vyrůstají dlouhá supí pera a běháky jsou porostlé krátkými a plnými rousky. Jeho zbarvení je mezi holubími plemeny jedinečné: horní část těla včetně křídel je barevná, dolní část těla včetně ocasu bílá, s barevným rozhraním probíhajícím po stranách krku. Díky důrazu na barvu byl v minulosti řazen také mezi barevné holuby.[1] V seznamu plemen EE je zařazen mezi užitkové holuby, patronát drží Německo a plemeno je zapsáno pod číslem 0037.
Historie
Lahore patří mezi stará asijská plemena holubů, název získal podle pákistánského města Láhaur. Do Evropy byl dovezen na konci 19. století.[1]
Charakteristika
Lahore je holub velkého tělesného rámce. Je to právě jeho velikost, a šlechtění zaměřené nejen na zbarvení, ale i na tělesné tvary, co jej odlišuje od barevných holubů a přiřazuje k holubům užitkovým, neboli holubům tvaru.[1] Má velkou, širokou a dokonale zaoblenou hlavu se strmým čelem. Zobák je silný a středně dlouhý, růžové barvy, oči jsou velké a vždy tmavé, vikvové. Obočnice jsou jen jemné a úzké, červeně zbarvené. Krk je silný, není moc dlouhý a široce nasedá na trup s širokou a plnou hrudí. Křídla jsou široká, poměrně dlouhá a složená na ocase, ten je delší a tvořený širokými rýdovacími pery. Nohy jsou porostlé rouskem, který je doplněný výraznými supími pery.
Opeření je dlouhé a uvolněné. Kresba je pro plemeno lahore charakteristická a jedinečná. Líce, hrdlo, přední část krku, břicho, dolní část hřbetu, rousky a supí pera a ocas jsou bílé, horní část hlavy, šije, horní část hřbetu a křídla včetně letek jsou barevné. Mezi barevnou horní částí hlavy a očima je 3-5 mm široký bílý pruh, oči se nacházejí v bílém peří. Vyžaduje se pravidelnost a ostrost přechodu mezi barevným a bílým opeřením, před výstavou se proto peří upravuje nůžkami.[1]
Plemeno se chová v množství barevných rázů: holubi mohou být plnobarevní černí, modří kapratí, pruhoví a bezpruzí, šedohnědí či šedohnědě kapratí, pruhoví a šedohnědě plaví bezpruzí; plnobarevní červení a žlutí, červenoprsí a žlutoprsí, v černé a červené řadě se vyskytují i bělouši a to i v barvách ředěných. Zvláštností je barva plnobarevná mléčná, nesprávně nazývaná též stříbrná.[2]
Lahore je vhodný pro volný i voliérový chov.[1] Je to klidné plemeno, které dobře odchovává mláďata, kvůli své velikosti však potřebuje dostatečně velký holubník a budníky.[3]
Fotogalerie
- Lahore černý
- Lahore žlutopruhý
- Lahore plnobarevný červený
- Lahore mléčný pruhový
- Lahore červenopruhý
Odkazy
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Lahore na Wikimedia Commons
Reference
- ↑ a b c d e PETRŽÍLKA, Slavibor; TYLLER, Milan. Holubi. 5. vyd. Praha: Aventinum, 2004. 223 s. ISBN 80-7151-235-4. Kapitola Lahore, s. 122.
- ↑ HAVLÍN, Jiří, a kol. Domácí chov zvířat. 3. vyd. Praha: Zemědělské nakladatelství Brázda, 1991. 338 s. ISBN 80-209-0189-2. Kapitola Kombinovaný chov užitkovo-okrasný, s. 188.
- ↑ BAUER, Wilheim. Chováme holuby. Praha: Nakladatelství Víkend, 2010. 91 s. ISBN 978-80-7433-030-8. S. 16.
Literatura
- PETRŽÍLKA, Slavibor; TYLLER, Milan. Holubi. 5. vyd. Praha: Aventinum, 2004. 223 s. ISBN 80-7151-235-4.
- HAVLÍN, Jiří, a kol. Domácí chov zvířat. 3. vyd. Praha: Zemědělské nakladatelství Brázda, 1991. 338 s. ISBN 80-209-0189-2.
- BAUER, Wilheim. Chováme holuby. Praha: Nakladatelství Víkend, 2010. 91 s. ISBN 978-80-7433-030-8. S. 77.
- TUREČEK, Václav, a kolektiv. Holubářství. Praha: Státní zemědělské nakladatelství, 1985. 156 s.