Oleksandr Barvinskyj
Oleksandr Barvinskyj | |
---|---|
![]() Oleksandr Barvinskyj, 1904. | |
Poslanec Říšské rady | |
Ve funkci: 1891 – 1907 | |
Poslanec Haličského zemského sněmu | |
Ve funkci: 1894 – 1904 | |
Člen Panské sněmovny | |
Ve funkci: 1917 – 1918 | |
Ministr školství Západoukrajinské republiky | |
Ve funkci: 1918 – 1919 | |
Stranická příslušnost | |
Členství | Rusínský klub Slovan. kř. nár. svaz Slovanský střed Rusínský klub Křesťansko soc. strana |
Narození | 8. června 1847 Šljachtynci Rakouské císařství ![]() |
Úmrtí | 25. prosince 1926 Lvov Polsko ![]() |
Místo pohřbení | Lyčakivský hřbitov (49°49′59″ s. š., 24°3′10″ v. d.) |
Rodiče | Hryhorij Barvinskyj (otec) |
Alma mater | Lvovská univerzita |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Oleksandr Barvinskyj, ukrajinsky: Олександр Барвінський (8. června 1847 Šljachtynci[1][2] – 25. prosince 1926 Lvov[1][2]), byl rakouský pedagog, historik a politik rusínské (ukrajinské) národnosti z Haliče, na přelomu 19. a 20. století poslanec Říšské rady.
Biografie
Byl synem duchovního řeckokatolické církve Hryhorije Barvinského. Vystudoval filozofii na Lvovské univerzitě. Působil jako pedagog a historik.[2] Od mládí se angažoval v národním hnutí. Byl členem spolku Akademická hromada ve Lvově. Od roku 1867 přispíval do listu Pravda. Vypracoval učebnice pro rusínské školy, zejména čítanku ukrajinsko-rusínské literatury. Napsal řadu studií o pedagogice. Zasadil se o reformu pravopisu. Působil jako středoškolský pedagog na gymnáziu v Berežanech, později v Ternopilu. Od roku 1888 vyučoval na učitelském ústavu ve Lvově. Byl veřejně a politicky aktivní. Byl členem Ruské besedy, organizace Prosvita (v letech 1889–1895 působil jako její viceprezident), Ukrajinské pedagogické společnosti (v letech 1891–1896 jejím prezidentem). Podílel se na reformě Ševčenkovy společnosti, v níž byl řádným členem od roku 1899.[1]
V období let 1894–1904 zasedal jako poslanec Haličského zemského sněmu. Od roku 1893 až do roku 1918 byl členem haličské zemské školní rady.[1]
Byl i poslancem Říšské rady (celostátního parlamentu Předlitavska), kam usedl ve volbách roku 1891 za kurii venkovských obcí v Haliči, obvod Brody, Kamionka atd. Mandát zde obhájil ve volbách roku 1897 a volbách roku 1901 . V poslanecké sněmovně setrval do své smrti roku 1905. Pak ho nahradil Włodzimierz Kozłowski-Bolesta.[3] Ve volebním období 1891–1897 se uvádí jako Alexander Barwiński, profesor na c. k. učitelském ústavu ve Lvově, bytem Lvov.[4]
Po volbách roku 1891 se uvádí jako rusínský kandidát.[5] V roce 1893 je zmiňován jako člen poslaneckého Rusínského klubu.[6] Ve volbách roku 1897 byl označován za umírněného rusínského kandidáta.[7] Zasedl pak do poslaneckého klubu Slovanský křesťansko národní svaz.[8] Byl předsedou tohoto klubu.[9] I ve volbách roku 1901 byl popisován coby umírněný Rusín.[10] Zasedl potom do klubu Slovanský střed.[11] V květnu 1906 se uvádí jako jeden z osmi členů poslaneckého Rusínského klubu na Říšské radě.[12]
Odmítal rusofilskou orientaci, ale udržoval kontakty s Ukrajinci v Ruském impériu a měl styky s představiteli dalších slovanských národů v Rakousku-Uhersku. Podporoval obnovení slovanské spolupráce v rámci monarchie v roce 1890 včetně nerealizovaného smíru mezi Poláky a Ukrajinci v Haliči. Později patřil mezi zakladatele Křesťansko sociální strany mezi Rusíny v Haliči. Od roku 1897 do roku 1914 vedl redakci listu Ruslan, tiskového orgánu tohoto politického proudu.[1]
Od roku 1917 zasedal jako člen Panské sněmovny (nevolená horní komora Říšské rady).[1]
Politicky se angažoval i po rozpadu monarchie. V letech 1918–1919 zastával po dobu několika měsíců post ministra školství Západoukrajinské republiky. Po jejím ovládnutí Polskem se stáhl z politického dění.[1]
Odkazy
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Oleksandr Barvinskyj na Wikimedia Commons
Reference
- ↑ a b c d e f g Barvinsky, Oleksander [online]. encyclopediaofukraine.com [cit. 2015-12-04]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c Encyklopedia historii Polski: dzieje polityczne, Svazek 1. [s.l.]: Morex, 1994. 451 s. Dostupné online. ISBN 9788390252216. S. 45. (polsky)
- ↑ Databáze stenografických protokolů a rejstříků Říšské rady z příslušných volebních období, http://alex.onb.ac.at/spa.htm.
- ↑ http://alex.onb.ac.at/cgi-content/alex?aid=spa&datum=0011&page=71&size=45
- ↑ Národní listy, 25. 3. 1891, s. 5.
- ↑ Südsteirische Post, 2. 12. 1893, s. 2.
- ↑ Das Vaterland, 17. 3. 1897, s. 3.
- ↑ (Linzer) Tages-Post, 4. 4. 1897, s. 3.
- ↑ Vorarlberger Landes-Zeitung, 29. 5. 1897, s. 1.
- ↑ Das Vaterland, 18. 12. 1900, s. 1.
- ↑ Bohemia, 9. 2. 1901, s. 3.
- ↑ Österreichische Illustrierte Zeitung 13. 5. 1906, s. 20.