Opatství Herkenrode
Opatství Herkenrode Herkenrodeabdij | |
---|---|
![]() Rekonstruované budovy opatství | |
Lokalita | |
Stát | Belgie![]() |
Místo | Herkenrode (u města Hasselt) Belgie ![]() |
Souřadnice | 50°57′23″ s. š., 5°16′44″ v. d. |
![]() | |
Základní informace | |
Řád | cisterciáci |
Zakladatel | Gerhard hrabě van Loon |
Založení | 1182 |
Zrušení | 1797 |
Odkazy | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Opatství Herkenrode bylo v letech 1182–1797 ženským klášterem řádu cisterciáků, leží nedaleko města Hasselt ve vlámské provincii Limburk v Belgii. V současnosti slouží především turistice a archeologickému muzeu, sídlí zde také malá řeholní komunita.
Historie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f0/Herkenrodeleloup.jpg/220px-Herkenrodeleloup.jpg)
Ženský klášter v Kuringenu (nyní západní část Hasseltu) založil v roce 1182 hrabě Gerhard van Loon, který zahynul při návratu ze Třetí křížové výpravy roku 1194 před Akkonem. V roce 1217 bylo opatství začleněno do cisterciáckého řádu a stalo se tak prvním cisterciáckým klášterem na tehdejším území Nizozemí. od roku 1317 se stalo poutním místem zázračného zjevení Krista v hostii, k návštěvě kláštera papežové opakovaně udělovali odpustky. Postupně se rozrostlo na největší ženský klášter v diecézi Lutych. Vyšly z něj významné mystičky Elisabeth von Ryckel a Elisabeth von Spaalbeek.
V roce 1797 byl klášter i se svými 16 statky zrušen a budovy s vybavením rozprodány. V roce 1826 gotický kostel zničil požár. Z jeho zařízení se dochovala méně než polovina. V roce 1972 koupilo část budov sdružení Sepulchrine Sisters a dalo zde postavit moderní kostel a meditační centrum. Druhá část objektů byla zrekonstruována a roku 1998 otevřena pro veřejnost. Archeologický výzkum probíhal v letech 1980–2004 umožnily vzorovou rekonstrukci zařízení. Od roku 2011 slouží jako regionální centrum turistiky s muzeem, sezónními výstavami a parkem.
Architektura
Klášter s trojlodní bazilikou Panny Marie a hospodářskými budovami byl vystavěn podle ideálního cisterciáckého plánu románské architektury. Na rozdíl od vzorových staveb burgundských bylo zdivo převážně cihlové. Z původní románské, gotické a renesanční architektury zůstaly jen fragmenty archeologicky zdokumentované koncem 20. století. Klášterní areál se dochoval ve hmotě v přestavbách z 18. – 19. století.
Vybavení
Uměleckořemeslné prvky byly z větší části odstrojeny či demontovány hned po zrušení kláštera, rozprodány nebo odvezeny do jiných kostelů, mj. do katedrály v Hasseltu nebo do anglického Lichfieldu. Nejcennější soubor tvoří renesanční sklomalby z chrámových oken.[1]
Galerie
- Vstupní brána
- Sýpka
- Procesí na odpustkové listině papeže Urbana IV. pro opatství Herkenrode (1363)
- Zlomek náhrobku abatyše Margarety van Stein (†1333)
- Nesení kříže, sklomalba
Odkazy
Reference
- ↑ Isabelle Lecocq - Yvette Vanden Bemden, The stained Glass of Herkenrode Abbay. Corpus vitrearum Medii Aevi VII., Great Britain. Oxford Press 2021, ISBN 978-0-19-726718-9
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Opatství Herkenrode na Wikimedia Commons
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |