Petúnie zahradní
![]() | |
---|---|
![]() Typické využití petúnie zahradní (Petunia × atkinsiana) | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté rostliny (Tracheobionta) |
Oddělení | krytosemenné (Magnoliophyta) |
Třída | vyšší dvouděložné (Rosopsida) |
Řád | lilkotvaré (Solanales) |
Čeleď | lilkovité (Solanaceae) |
Rod | petúnie (Petunia) |
Binomické jméno | |
Petunia × atkinsiana (Sweet) D. Don ex W. H. Baxter, 1839 | |
Synonyma | |
| |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bb/20150502_165322.jpg/260px-20150502_165322.jpg)
Petúnie[1] zahradní (Petunia × atkinsiana) je jednoletá okrasná rostlina pěstována pro nálevkovité, i přes 5 cm velké různobarvé květy rozkvétající v letním období.
Je to hybrid vzniklý v 19. století křížením dvou původních jihoamerických druhů Petunia axillaris a Petunia integrifolia. Oba rostou v oblastech na styku jihu Brazílie a severu Argentiny s územími Paraguaye a Uruguaye. Pro své nápadné květy, snadné množení a poměrně malou náročnost při pěstování byl rozšířen do mnoha zemí. V České republice tento druh výjimečně zplaňuje a krátkodobě se dostává do volné přírody, zimní středoevropské klima však dlouhodobě nepřežije.[2][3]
Popis
Jednoletá bylina s přímými, poléhavými i převislými lodyhami, které bývají větvené a dorůstají do výšky 50 až 80 cm. Jsou porostlé listy s krátkými řapíky nebo přisedlými, které mají čepele velké 40 až 90 × 15 až 25 mm, eliptické i vejčité a na konci tupé nebo špičaté. Lodyhy i listy bývají porostlé různě dlouhými chlupy.
Oboupohlavné, pětičetné květy na stopkách vyrůstají jednotlivě z úžlabí listenů. Kalich mají zvonkovitý a hluboce dělený, jeho cípy bývají kopinaté až čárkovité. Koruna bývá zbarvena bíle, krémově, žlutě, růžové, fialově, červeně nebo je různobarvá, je široce nálevkovitá a mívá v průměru 3 až 8 cm. Korunní trubka je válcovitá nebo se nahoře se rozšiřuje, nestejně velké plátky jsou široké, někdy zvlněné a na vrcholu zaokrouhlené nebo mělce laločnaté. V květu je pět tyčinek s nitkami srostlými (2+2+1) s dolní části korunní trubky. Nesou žluté, modré nebo fialové prašníky, jedna tyčinka je kratší a neplodná. Vejčitý semeník je dvoudílný a má čnělku s laločnatou bliznou.
Plod je hnědá, stopkatá, vejčitá tobolka asi 12 mm dlouhá a 8 mm široká. Otvírá se dvěma chlopněmi, obsahuje četná kulovitá, hnědá semena velká asi 0,5 mm. Ploidie petúnie zahradní je 2n = 14.[2][3][4][5]
Použití
Petúnie zahradní se pěstuje jako květem ozdobná letnička, která se používá pro zkrášlení oken, balkónů, teras a různých veřejných prostranství. Vysazuje se do okrasných květinových nádob i do půdy na záhonech. Stále se šlechtí velké množství nových a nových kultivarů odlišující se vzrůstem, délkou převislých výhonů, velikosti, barvou i tvarem květů které mohou být jednoduché nebo plné, hladké, zvlněné, jednobarevné, dvoubarevné různě skvrnité nebo s odlišným ústím a žilnatinou a pod. Některé jsou zase odolné proti větrnému i deštivému počasí.
Mnohé kultivary se každoročně množí semeny vysévanými do skleníků brzy z jara, ty vzácnější se pro zachování vlastností rozmnožují pouze vegetativně. Vysazují se do kypré, propustné půdy bohatě zásobené živinami a humusem. Do venkovního prostředí se sází poměrně pozdě, rostliny nesnáší jarní chlad a vlhko, křehké květy mohou být též poškozovány silným větrem a deštěm.
V posledním období se vžilo pro určité petúnie pojmenování "surfinie". Jméno vzniklo jako chráněný název výpěstků japonské firmy SUNTORY pro poměrně jednoduše vegetativně množené převislé petúnie. Postupně jméno zevšeobecnělo i pro ostatní převislé kultivary.[2][3]
Galerie
- Dvoubarvý květ
- Plný květ
- Jednobarvý květ
- Odlišná žilnatina
Odkazy
Reference
- ↑ Internetová jazyková příručka: Petúnie [online]. Ústav pro jazyk český, Akademie věd ČR, Praha [cit. 2017-07-17]. Dostupné online. (ásámsky)
- ↑ a b c SLAVÍK, Bohumil. Květena ČR, díl 6. Praha: Academia, 2000. 770 s. ISBN 80-200-0306-1. Kapitola Petunia ×atkinsiana, s. 288–289.
- ↑ a b c HOSKOVEC, Ladislav. BOTANY.cz: Petunia ×atkinsiana [online]. O. s. Přírodovědná společnost, BOTANY.cz, rev. 13.02.2008 [cit. 2017-07-17]. Dostupné online.
- ↑ BERTOVÁ, Lydia; GOLIAŠOVÁ, Kornélia. Flóra Slovenska V/1: Petúnka hybridná [online]. VEDA, Vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, Bratislava, SK, 1993 [cit. 2017-07-17]. S. 454–455. Dostupné online. ISBN 80-224-0349-0. (slovensky) [nedostupný zdroj]
- ↑ CHIARINI, Franco. Petunia axillaris. Multequina, Latin American Journal of Natural Resources [online]. Dirección de Recursos Naturales Renovables de Mendoza; Argentina, 2010 [cit. 17.07.2017]. Roč. 19, čís. 2. Dostupné online. ISSN 1852-7329. (španělsky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu petúnie zahradní na Wikimedia Commons
Taxon Petunia × atkinsiana ve Wikidruzích