Samarij Michajlovič Gurarij
Samarij Michajlovič Gurarij | |
---|---|
Narození | 1. listopadu 1916 Kremenčuk |
Úmrtí | 7. prosince 1998 (ve věku 82 let) New York |
Místo pohřbení | Vostrjakovský hřbitov |
Povolání | fotograf |
Ocenění | Řád rudého praporu Zasloužilý pracovník kultury RSFSR Řád rudé hvězdy Řád čestného odznaku Řád Vlastenecké války 2. třídy medaile Za vítězství nad Německem |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Samarij Michajlovič (Michoel-Lejbovič) Gurarij (1. listopadu 1916, Kremenčuk – 7. prosince 1998, New York) byl sovětský fotograf a zasloužilý pracovník kultury RSFSR. Pracoval také pro zpravodajskou agenturu RIA Novosti.
Životopis
Narodil se 1. listopadu 1916 v Kremenčugu (nyní Poltava, Ukrajina) v rodině Michoela-Leiba Gurariho (1881–1925)[1]. Od roku 1921 žil v Moskvě. Na počátku třicátých let studoval fotografii v ilustračním oddělení novin Izvestija.[2] Od roku 1934 byl profesionálním fotoreportérem. Člen KSSS od roku 1942. Během Velké vlastenecké války byl frontovým fotoreportérem pro magazín Izvestija. Fotografoval na mnoha frontách a měl také příležitost dokumentovat takové historické události, jako je Přehlídka na Rudém náměstí 7. listopadu 1941, Jaltskou a Postupimskou konferenci, či vítěznou přehlídku v Moskvě 24. června 1945. Od roku 1946 pracoval pro nakladatelství a pro odborové časopisy a od roku 1956 pracoval pro noviny Trud.[2] Portrétoval Jurije Gagarina, vůdce sovětského státu atd.
Zemřel 7. prosince 1998 v New Yorku, kde žil v posledních letech. Byl pohřben v Moskvě na Vostrjakovském hřbitově.[3]
RIA Novosti
Pracoval pro ruskou informační agenturu RIA Novosti, což byla státní[4] zpravodajská agentura pro mezinárodní informace se sídlem v Moskvě. Historie agentury sahá do 24. června 1941, kdy dva dny po napadení Sovětského Svazu byla založena Sovětská informační kancelář (Советское Информационное Бюро; Совинформбюро). Byla založena usnesením vlády Sovětského svazu a ÚV KSSS. Jejím hlavním úkolem bylo přinášet informace o zahraničních vojenských událostech a o událostech v domácím životě. V jisté době byl vydáván bulletin v papírové podobě a vysílán v rádiu (od 14. října 1941 do 3. března 1942). Hlavním úkolem bylo sestavovat zprávy o situaci na frontové válečné linii, situaci na domácí frontě a v partyzánském hnutí.[5] Dne 9. prosince 2013 podepsal ruský prezident Vladimir Putin dekret o zrušení této agentury a rozhlasové stanice Hlas Ruska a jejich sloučení do nově vzniklé agentury Rusko dnes (Rossija segodňa).[6]
Ceny a ocenění
- Zasloužilý pracovník kultury RSFSR[2]
- Řád Rudé Hvězdy (19. února 1943)[2]
- Řád vlastenecké války, II. Stupeň (6. dubna 1985)
- Řád Odznak cti[2]
Galerie
- „Sovětská letadla létají nad nepřátelskými pozicemi nacistů poblíž Moskvy.“ Rusko, 1. prosince 1941
- „Rozbité německé tanky poblíž Moskvy.“ Rusko, 10. prosince 1941
- „Fašista se vzdává.“ Němec vychází z lesa s rukama vzhůru. Rusko, Solněčnogorsk, Moskevská oblast, prosinec 1941
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Гурарий, Самарий Михайлович na ruské Wikipedii.
- ↑ Надгробный памятник на Востряковском еврейском кладбище
- ↑ a b c d e Гурарий Самарий Михайлович | Победа. 1941 – 1945.. victory.rusarchives.ru [online]. [cit. 2021–01–21]. Dostupné online.
- ↑ Hrob Samarije Gurarije
- ↑ Russia country profile. news.bbc.co.uk. 2012-03-06. Dostupné online [cit. 2021-01-19]. (anglicky)
- ↑ The Russian News & Information Agency RIA Novosti
- ↑ Putin s okamžitou platností ruší RIA Novosti a Hlas Ruska | 9. 12. 2013. Britské listy [online]. 2013–12–09 [cit. 2021–01–19]. Dostupné online. (anglicky)
Literatura
- Moskevská encyklopedie. Svazek 1: Tváře Moskvy. Kniha 1: A-Z. – M.: Izdatelskij centr «Moskvověděnie», 2007
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Samarij Michajlovič Gurarij na Wikimedia Commons
- Životopis Samarije Gurarije