Slovenská menšina v Česku
Slovenská menšina v českých zemích | |
---|---|
![]() | |
Populace | |
163 tisíc osob Slováci (původ) | |
Jazyk(y) | |
slovenština (čeština) | |
Náboženství | |
katolicismus, protestantismus, judaismus |
Slovenská menšina v Česku představuje jednu z početně významnějších národnostních menšin na území Česka. Při Sčítání lidu, domů a bytů 2021 se ke slovenské národnosti přihlásilo 162 578 osob (vyplnění národnosti nebylo povinné).[1]
Demografie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/86/Havel_a_Dub%C4%8Dek%2C_Laterna_Magica_24.listopad_1989.jpg/220px-Havel_a_Dub%C4%8Dek%2C_Laterna_Magica_24.listopad_1989.jpg)
Geografické usídlení etnika v Česku je celoplošné, ale se zřetelnými regionálními rozdíly. Větší míra koncentrace Slováků je v Moravskoslezském (42 357[kdy?]), Ústeckém (21 172[kdy?]), Jihomoravském (15 452[kdy?]), Středočeském (14 191[kdy?]), Karlovarském kraji (13 655[kdy?]) a v Praze (17 406[kdy?]), naopak nejnižší je ve venkovských oblastech ve vnitrozemí.[2][kdy?]
V uvedených krajích se jedná převážně o Slováky a jejich potomky, kteří osídlovali pohraničí po roce 1945; značnou měrou šlo o reemigranty z Rumunska, Maďarska a Zakarpatské Ukrajiny. Do měst (např. Praha, Ostrava, Karviná) pak směřovala migrace za prací (na stavby, do těžkého průmyslu apod.).[2] V 60. a 70. letech 20. století přišla do Prahy tzv. „úřednická migrace“ do řad stranického aparátu a armády.[2]
V roce 1991 čítala menšina na území dnešní ČR 314 000 osob.[2] Po rozdělení Československa došlo k výraznému snížení počtu, stále však Slováci zůstali nejpočetnější národnostní menšinou (zahraničního původu). Od 90. let směřuje významná migrace Slováků do největších českých měst za studiem a prací.
Podle údajů ze sčítání lidu z 26. března 2011 se v Česku hlásilo k slovenské národnosti 193 190 osob (1,47 % populace). Slovenská národnost tak po národnosti české (67,7 %) a moravské (5 %) tvořila třetí největší skupinu obyvatelstva podle národnosti.[3] Podle údajů z 31. května 2011 žilo v Česku 78 977 cizinců se státním občanstvím Slovenska, mající zde trvalý či jiný typ pobytu, což je stavělo na druhé místo po občanech Ukrajiny (115 496)[4].
Moravští Slováci
V roce 1939 požadovala moravská kolaborantská organizace Národopisná Morava připojení jihovýchodní Moravy ke Slovenské republice s tím, že místní obyvatelé, tzv. Moravští Slováci, jsou také Slováci. Tato aktivita měla podporu na Slovensku a slovenská vláda vznesla vůči Německu požadavek na připojení části Moravy ke Slovensku. Německo však slovenskému požadavku nevyhovělo.
Moravští Slováci se za (národnostní) Slováky vesměs nepovažují, hlásí se zpravidla k české, případně moravské národnosti.
Reference
- ↑ Tab. 14 Obyvatelstvo podle národnosti, pohlaví a podle velikostních skupin obcí a krajů, podle obvyklého pobytu, Pohlaví: celkem, SLDB 2021 : Veřejná databáze ČSÚ [online]. Český statistický úřad, 2021-03-26 [cit. 2023-09-29]. Dostupné online.
- ↑ a b c d Úřad vlády ČR: Slovenská národnostní menšina
- ↑ Tab. 614a Obyvatelstvo podle věku, národnosti a pohlaví. vdb.czso.cz [online]. [cit. 2020-02-25]. Dostupné online.
- ↑ ČSÚ: Cizinci podle typu pobytu, pohlaví a státního občanství Archivováno 22. 4. 2021 na Wayback Machine. - k 31. 5. 2011
Související články
- Obyvatelstvo Česka
- Moravští Slováci
- Slováci v Československu (1918–1938)
- Slováci v Československu (1945–1992)
- Slovenská menšina v Polsku
Národnostní menšiny v Česku | |
---|---|
Se zastoupením v RVNM | slovenská • ukrajinská • polská • vietnamská • německá • ruská • maďarská • romská • rusínská • běloruská • bulharská • chorvatská • řecká • srbská |
Bez zastoupení v RVNM | moravská • slezská • arménská • čínská • korejská • makedonská • mongolská • portugalská • turecká • židovská |