Tavrická gubernie
Таврическая губернiя | |
---|---|
![]() | |
![]() znak | |
Geografie | |
![]() Mapa Tavrické gubernie z roku 1901 | |
Hlavní město | Simferopol |
Status | zaniklá gubernie |
Souřadnice | 44°56′53″ s. š., 34°6′15″ v. d. |
Rozloha | 63 538 km² |
Obyvatelstvo | |
Počet obyvatel | 1 447 790 |
Hustota zalidnění | 22,8 obyv./km² |
Národnostní složení | Ukrajinci, Rusové, Krymští Tataři, Němci, Židé, Bulhaři |
Správa regionu | |
Stát | Ruské impérium![]() |
Vznik | 8.jul. / 20. října 1802greg. |
Zánik | 18. října 1921 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Tavrická gubernie[pozn. 1] (rusky Таврическая губерния – Tavričeskaja gubernija, ukrajinsky Таврійська губернія – Tavrijska hubernija, krymskotatarsky Tavrida guberniyası) byla v letech 1802–1917 gubernie na jihu Ruského impéria, která se nacházela na území moderní Ukrajiny, na Krymu a pevnině severně od něj až k Dněpru. Její rozloha byla zhruba 63 tisíc čtverečních kilometrů a sousedila na jihu a západě s Černým mořem, na východě s Azovským mořem, na severozápadě s Chersonskou gubernií a na severovýchodě s Jekatěrinoslavskou gubernií. Hlavním městem byl Simferopol. Celkem zde žilo v roce 1897 půldruhého milionu obyvatel.
V roce 1917 byla Tavrická gubernie rozdělená a její oblasti, kromě poloostrova Krym, byly prohlášené za území Ukrajinské lidové republiky.
Správní členění
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d0/1821._%D0%9A%D0%B0%D1%80%D1%82%D0%B0_%D0%A2%D0%B0%D0%B2%D1%80%D0%B8%D1%87%D0%B5%D1%81%D0%BA%D0%BE%D0%B9_%D0%93%D1%83%D0%B1%D0%B5%D1%80%D0%BD%D0%B8%D0%B8.jpg/170px-1821._%D0%9A%D0%B0%D1%80%D1%82%D0%B0_%D0%A2%D0%B0%D0%B2%D1%80%D0%B8%D1%87%D0%B5%D1%81%D0%BA%D0%BE%D0%B9_%D0%93%D1%83%D0%B1%D0%B5%D1%80%D0%BD%D0%B8%D0%B8.jpg)
Tavrická gubernie se na začátku dvacátého století členila na osm ujezdů a dvě samostatná gradonačalstva (městské okresy), na pevnině to byly berďanský ujezd, melitopolský ujezd a dněperský ujezd a na Krymu perekopský ujezd, jevpatorijský ujezd, simferopolský ujezd, feodosijský ujezd a jaltský ujezd a městské okresy Sevastopol a Kerč.
Jednotka | Správní středisko | Rozloha (verst²) | Obyvatel (1897) |
---|---|---|---|
Berďanský ujezd | Berďansk | 7 702,0 | 304 718 |
Dněperský ujezd | Alešky | 11 470,5 | 212 241 |
Melitopolský ujezd | Melitopol | 11 639,7 | 384 239 |
Perekopský ujezd | Perekop | 5 111,9 | 51 393 |
Jevpatorijský ujezd | Jevpatorija | 5 040,2 | 63 211 |
Simferopolský ujezd | Simferopol | 4 153,9 | 141 717 |
Feodosijský ujezd | Feodosija | 6 060,3 | 115 858 |
Jaltský ujezd | Jalta | 1 465,0 | 73 260 |
Kerčsko-jenikalské gradonačalstvo | Kerč | 143,9 | 43 698 |
Sevastopolské gradonačalstvo | Sevastopol | 266,4 | 57 455 |
Obyvatelstvo
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/58/Gub_Tavria_ethno_1897.jpg/220px-Gub_Tavria_ethno_1897.jpg)
Podle sčítání v roce 1897 žilo v Tavrické gubernii 1.447.790 obyvatel, přičemž žádné etnikum nemělo v rámci celé gubernie většinu. Nejvíce bylo Ukrajinců, 611.121 (42,21 %), kteří tvořili většinu ve všech třech „pevninských“ újezdech, naopak na Krymu byli až třetí v pořadí po Rusech a Krymských Tatarech, kteří měli obojí v rámci Krymu zhruba třetinu obyvatel. Rusů bylo celkově 404 463 (27,94 %) a Krymských Tatarů 196,854 (13,6 %). Dalšími významný menšinami byli Němci s 78 305 (5,41 %) obyvateli, Židé (mluvící jidišem) s 55,418 (3,83 %) a Bulhaři s 41,260 obyvateli (2,85 %).
Odkazy
Poznámky
- ↑ Název přejatý z Ottova slovníku, což je přijatelné, protože jde o historický subjekt. Správně česky by mělo být Tavridská gubernie podle Sborníku starobylých listin a zákonů Ruské říše týkajících se práv a majetku ruských poddaných.[1]
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Таврическая губерния na ruské Wikipedii.
- ↑ Sborník starobylých listin a zákonů Ruské říše týkajících se práv a majetku ruských poddaných Karaimů
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Tavrická gubernie na Wikimedia Commons
Encyklopedické heslo Tavrická gubernie v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích