Glen Matlock
Glen Matlock | |
---|---|
![]() Glen Matlock | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 27. elokuuta 1956 (ikä 68) |
Ammatti | muusikko, laulaja ja lauluntekijä |
Muusikko | |
Laulukielet | englanti |
Tyylilajit | punk rock |
Soittimet | basso, kitara |
Yhtyeet | Sex Pistols, Blondie |
Levy-yhtiöt | Virgin Records, EMI, Creation Records, Cooking Vinyl |
Aiheesta muualla | |
glenmatlock.grapewire.net | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ] ![]() | |
Infobox OK |
Glen Matlock (s. 27. elokuuta 1956) on brittiläinen basisti ja lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi Sex Pistolsin alkuperäisenä basistina vuosina 1975–1977. Matlock erosi yhtyeestä helmikuussa 1977, ja hänen tilalleen tuli Sid Vicious. Glen Matlock kirjoitti valtaosan Sex Pistolsin kappaleista. Matlockin sävelkynästä ovat lähtöisin esimerkiksi ”Pretty Vacant”- sekä ”God Save The Queen”- ja ”Anarchy In The U.K” -kappaleet.[1] Sex Pistolsin jälkeen Matlock on soittanut Rich Kids- ja International Swingers -yhtyeissä sekä Iggy Popin sooloalbumilla Soldier (1980). Sittemmin Matlock on ollut mukana lukuisissa yhtyeissä ja projekteissa. Hän on myös tehnyt useita omia sooloalbumeja.
Matlock on nykyään Blondie-yhtyeen basisti.[1]
Ura muusikkona
Sex Pistols
Glen Matlock tutustui kitaristi Steve Jonesiin ja rumpali Paul Cookiin työskennellessään Let It Rockissa, joka oli SEX-kaupan edeltäjä, Malcolm McLarenin ja Vivienne Westwoodin vaateliike Lontoossa. Steve Jones ja Paul Cook perustivat Glen Matlockin kanssa Sex Pistols -yhtyeen.[2] Glen Matlock soitti bassoa yhtyeen varhaisilla keikoilla, demoilla ja ”Anarchy In The UK” -kappaleessa Sex Pistolsin Nevermind The Bollocks, Here's The Sex Pistols (1977) -albumilla.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/90/Glen_Matlock_in_Paradiso.jpg/250px-Glen_Matlock_in_Paradiso.jpg)
Glen Matlock lähti yhtyeestä helmikuun lopussa 1977, ja sen aikaiset raportit (jotka manageri Malcolm McLaren toimitti uutismedioille) väittivät, että hänet ”heitettiin ulos”, koska hän piti Beatlesista. Väite oli keksitty. Matlock itse sanoi omassa kirjassaan I Was a Teenage Sex Pistol, että hän lähti yhtyeestä omasta tahdostaan, koska hän oli ”enemmän ihastunut The Faces -yhtyeeseen ja mod-yhtyeisiin, joita soitettiin Lontoon merirosvoradioissa 60-luvun lopulla, kuten myös Steve Jones ja Paul Cook”.[2]
Vuoden 2002 dokumentissa Classic Albums, joka käsitteli Never Mind the Bollocks -albumia, Jones totesi jälkikäteen, että Matlockin työntäminen ulos yhtyeestä oli virhe ja että yhtye olisi voinut tehdä enemmän albumeita, jos Matlock olisi pysynyt mukana.[1]
Ura Sex Pistolsin jälkeen
Lähdettyään Sex Pistolsista Matlock perusti Rich Kids -yhtyeen, jossa toimi myös Midge Ure (kitaristi, laulaja ja kosketinsoittaja), Steve New (kitaristi ja laulaja) ja Rusty Egan (rumpali). Se julkaisi kolme singleä ja yhden albumin nimeltä Ghosts Of Princes in Towers. [2] Samoihin aikoihin Matlock ja New soittivat Sid Viciousin ja Rat Scabiesin kanssa yhdessä yhtyeessä The Vicious White Kids hyväntekeväisyyskonsertissa, jonka tuotoilla rahoitettiin Sidin ja hänen tyttöystävän Nancy Spungenin matka Yhdysvaltoihin.[2] Tästä konsertista taltioitiin myös livealbumi The Vicious White Kids featuring Sid Vicious. Levy julkaistiin vuonna 1991. Rich Kids -yhtyeen jälkeen Matlock perusti lyhytikäiset Spectres- ja Hot Club -yhtyeet. Matlock kiersi Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa Iggy Popin yhtyeessä ja soitti bassoa sekä kirjoitti kappaleita hänen albumilleen Soldier.[1]
1990-luvulla basisti siirtyi soolouralle ja julkaisi ensin omaeläkerran I Was a Teenage Sex Pistol (1990) ja hieman myöhemmin ensimmäisen soololevynsä Who’s He Think He Is When He’s At Home? (1996). Albumin julkaisi Creation Records -levy-yhtiö. Albumin julkaisua varjosti kuitenkin se, että Matlock liittyi jälleen alkuperäisten Sex Pistols -jäsenten joukkoon ensimmäiselle heidän monista reunion-kiertueistaan (1996, 2002, 2003, 2007 ja 2008).
2000-luvun alussa Matlock kokosi useita lyhytikäisiä yhtyeitä, kuten The Philistines, Dead Men Walking (yhdessä Mike Petersin kanssa The Alarmista, Kirk Brandonin Theatre of Hatesta ja Pete Wylien kanssa Wah!ista), sekä Slinky Vagabondin (yhdessä Earl Slickin ja Clem Burken kanssa). Marraskuussa 2006 Sex Pistols otettiin Rock and Roll Hall of Fameen.[1]
Tammikuussa 2010 Glen Matlock kokosi Rich Kids -yhtyeen uudelleen yhden kerran järjestettyyn hyväntekeväisyyskonserttiin, jolla kerättiin varoja vakavasti sairaalle kitaristille Steve Newille. Häntä säestivät lavalla alkuperäisjäsenet Rusty Egan ja Midge Ure sekä The Clash -yhtyeen Mick Jones sekä Gary Kemp Spandau Balletista. Steve New kuoli myöhemmin syöpään 24. toukokuuta 2010. Samana vuonna Matlock kutsuttiin liittymään uudelleen perustettuun The Faces -yhtyeeseen yhden kiertueen ajaksi. [1]
Huhtikuussa 2011 hän soitti bassoa Primal Screamin kanssa Japanin tsunamin avustuskonsertissa Brixton Academyssa Lontoossa.Samana vuonna Matlock ja Blondie -yhtyeen rumpali Clem Burke perustivat The International Swingers -yhtyeen. Yhtyeen kotipaikka oli Los Angeles, mutta se keikkaili myös Euroopassa ja Australiassa.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/09/Glen_Matlock_2023.jpg/250px-Glen_Matlock_2023.jpg)
Vuonna 2017 Matlock juhlisti Johnny Thundersin säveltämää musiikkia ja liittyi Thunders-covereita esittävään yhtyeeseen L.A.M.F., johon kuuluivat Johnny Thunders and the Heartbreakersin kitaristi Walter Lure, Blondien rumpali Clem Burke sekä laulaja Mike Ness Social Distortion -yhtyeestä.[1]
Vuonna 2018 Matlock julkaisi kriitikoiden ylistämän sooloalbumin Good To Go. Albumi oli rockabilly-vaikutteinen, ja sillä esiintyivät David Bowien kitaristi Earl Slick sekä Stray Cats -yhtyeen rumpali Slim Jim Phantom.[1]
Huhtikuussa 2022 Matlock kutsuttiin liittymään Blondie-yhtyeeseen sen Britannian ja Yhdysvaltojen kiertueille. Matlock on edelleen yhtyeen kiertuejäsen.[1]
Vuonna 2022 Matlock solmi uuden maailmanlaajuisen soololevysopimuksen Cooking Vinylin kanssa, ja yhtiö julkaisi Matlockin poliittisesti kantaaottavan sooloalbumin Consequences Coming 27. huhtikuuta 2023. Albumilla Glen Matlock kritisoi Britannian päätöstä erota EU:sta.[3] Ensimmäinen single ja musiikkivideo albumilta, ”Head On A Stick”, julkaistiin 27. tammikuuta 2023.[1]
Yksityiselämä
Glen Matlock on vasemmistolainen muusikko. Hän on kritisoinut voimakkaasti mediassa Britannian oikeistopuolueita sekä brexitiä.[3] Glen Matlockin poika Sam Matlock on muusikko, joka soittaa elektronista musiikkia englantilaisessa Wargasm-yhtyeessä.
Diskografia:
Glen Matlockin levytykset Sex Pistols -yhtyeen jälkeen
Rich Kids
1978 – Ghosts of Princes in Towers
1998 – Burning Sounds (kokoelma)
2003 – Best of the Rich Kids (kokoelma)
Iggy Pop
- 1980 – Soldier
Vicious White Kids
- 1991 – The Vicious White Kids featuring Sid Vicious (äänitetty vuonna 1978)
The Damned
- 1995 – Not of This Earth
Glen Matlock & The Philistines
- 1996 – Who's He Think He Is When He's at Home?
- 2000 – Open Mind
- 2004 – On Something
- 2010 – Born Running
- 2013 – Rattle Your Cage: The Best of Glen Matlock & The Philistines (kokoelma)
- 2018 – Good to Go
- 2023 – Consequences Coming
The International Swingers
- 2012 – International Swingers
- 2013 – Gun Control EP
- 2015 – Whatever Works Now
Lähteet
- ↑ a b c d e f g h i j k l Glen Matlock biography glenmatlock.co.uk. Viitattu 3.8.2024.
- ↑ a b c d Matlock, Glen: I Was a Teenage Sex Pistol. Rocket 88, 1996.
- ↑ a b Pingitore, Silvia: Interview with The Sex Pistols' bass guitarist Glen Matlock 2.2.2020. the-shortlisted.co.uk. Viitattu 3.8.2024.
|