Glimepiridi
![]() | |
Glimepiridi | |
Systemaattinen (IUPAC) nimi | |
4-etyyli-3-metyyli-N-[2-[4-[(4-metyylisykloheksyyli)karbamoyylisulfamoyyli]fenyyli]etyyli]-5-okso-2H-pyrroli-1-karboksamidi | |
Tunnisteet | |
CAS-numero | 93479-97-1 |
ATC-koodi | A10BB12 |
PubChem CID | 3476 |
DrugBank | DB00222 |
Kemialliset tiedot | |
Kaava | C24H34N4O5S |
Moolimassa | 490,622 |
SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
Fysikaaliset tiedot | |
Sulamispiste | 207 °C [1] |
Farmakokineettiset tiedot | |
Hyötyosuus | ? |
Proteiinisitoutuminen | 99 %[2] |
Metabolia | Hepaattinen |
Puoliintumisaika | 3-8 h[2] |
Ekskreetio | Renaalinen |
Terapeuttiset näkökohdat | |
Raskauskategoria | ? |
Reseptiluokitus |
|
Antotapa | Oraalinen |
Glimepiridi (C24H34SN4O5) on sulfonyyliureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä tyypin 2 diabeteksen hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö
Glimepiridi sitoutuu haiman β-solujen K+/ATP-kanaviin. Sitoutumisen seurauksena kanavat salpautuvat, minkä vuoksi insuliinin eritys haiman β-soluista lisääntyy. Tämä laskee verensokeria. Glimepiridi kuuluu niin kutsuttuihin toisen tai kolmannen sukupolven sulfonyyliureoihin. Sitä voidaan käyttää yhdessä muiden diabeteslääkkeiden kuten metformiinin, pioglitatsonin tai rosiglitatsonin kanssa.[2][3][4][5]
Glimepiridi voi varsinkin hoidon alkuvaiheessa aiheuttaa haittavaikutuksena hypoglykemiaa eli verensokeritason laskemista liian alhaiseksi.[5]
Lähteet
- ↑ Susan Budavari (päätoim.): Merck Index, s. 755. 12th Edition. Merck & Co., 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
- ↑ a b c Juha Rouru & Risto Huupponen: 45. Diabeteslääkkeet Farmakologia ja toksikologia. Medicina. Viitattu 22.10.2018.
- ↑ Steven E. Shoelson: Insulin and Other Antidiabetic Agents, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2009. Viitattu 22.10.2018 (englanniksi)
- ↑ Kurt Ritter: Antidiabetic Drugs (A10), Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2018. Viitattu 22.10.2018
- ↑ a b Elliott Proctor Joslin, C. Ronald Kahn: Joslin's Diabetes Mellitus, s. 695. Lippincott Williams & Wilkins, 2002. ISBN 978-0781727969. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 22.10.2018). (englanniksi)