Kannushi
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/87/Kannushi_and_miko_at_the_Meiji_Shrine%2C_Tokyo.jpg/250px-Kannushi_and_miko_at_the_Meiji_Shrine%2C_Tokyo.jpg)
Kannushi (jap. 神主, ”kami-mestari”, alun perin lausuttu kamunushi), toinen nimitys shinshoku (jap. 神職), on šintolaisen pyhäkön (jinja) ylläpidosta vastaava ja tietyn kamin palvontaa johtava henkilö.[1] Sanan kannushi muodostavat kirjoitusmerkit luetaan joskus myös jinshu, mutta merkitys ei muutu.
Alun perin kannushi toimi välittäjänä kamien ja ihmisten välillä, niin että tavalliset ihmiset saivat tietää kamien tahdon.[2] Kannushi oli ihmeisiin kykenevä ihminen tai pyhä ihminen, joka puhdistautumiseen tähtäävien riittien kautta pystyi toimimaan välikappaleena kamille, mutta myöhemmin sana muuttui synonyymiksi termin shinshoku kanssa ja alkoi tarkoittaa pyhäköllä työskentelevää, uskonnollisia seremonioita johtavaa henkilöä.[1][3]
Muinaisina aikoina, kun poliittinen ja uskonnollinen valta olivat keskittyneet klaanin sisälle, klaanin päämies tai joku muu virkamies johti sen jäseniä uskonnollisissa menoissa.[3] Myöhemmin tehtävää hoitaneelle henkilölle kehittyi erillinen ja erikoistuneempi rooli. Sana kannushi esiintyy sekä Kojikissa (680) että Nihonshokissa (720).[3] Niissä keisarinna Jingū ja keisari Suijin ryhtyvät kannushi-papeiksi.[2] Saman pyhäkön sisällä, esimerkiksi Ise-jingūssa tai Ōmiwa-jinjassa, voi toimia erityyppisiä kannushi-pappeja samaan aikaan. Heitä voidaan kutsua muun muassa sanoin ō-kannushi (jap. 大神主), sō-kannushi (jap. 総神主) tai gon-kannushi (jap. 権神主).[2][3]
Kannushit voivat mennä naimisiin ja heidän lapsensa yleensä jatkavat heidän ammattiaan.[4] Vaikka perinnöllinen asema ei olekaan enää lailla säädelty, se jatkuu käytännössä monissa pyhäköissä.[5] Kannushin pitämillä vaatteilla, kuten jōella, ebōshilla ja kariginulla, ei ole mitään erityistä uskonnollista merkitystä, vaan ne ovat yksinkertaisesti keisarillisen hovin aiemmin käyttämiä virallisia vaatteita.[4] Tämä on osoitus kamien palvonnan ja keisarin hahmon läheisestä kytköksestä.[4] Muihin kannushin käyttämiin välineisiin kuuluvat shaku-rituaalisauva ja ōnusa-niminen valkoisilla paperinauhoilla (shide) koristeltu sauva. Kannushia avustaa uskonnollisessa tai toimistotyössä mikoksi kutsuttu nainen.
Tullakseen kannushiksi noviisin täytyy opiskella šintolaisten pyhäköiden järjestön Jinja honchōn hyväksymässä yliopistossa, tyypillisesti Tokion Kokugakuin-yliopistossa, tai läpäistä pätevyytensä osoittava koe. Myös naiset voivat ryhtyä kannushi-papeiksi, ja lesket voivat seurata aviomiehiään heidän työssään.[5]
Lähteet
- ↑ a b Kannushi. DVD-versio. Iwanami Kōjien Japanese dictionary, 2008.
- ↑ a b c Nishimuta, Takao: Kannushi 28.3.2007. Encyclopedia of Shinto – Kokugakuin. Viitattu 21. joulukuuta 2009.
- ↑ a b c d Moriyasu, Jin: Nihon Hyakka Zensho Shogakukan. Arkistoitu 9.12.2012. Viitattu 21. joulukuuta 2009.
- ↑ a b c Nishimura, Hajime: A Comparative History of Ideas. Motilal Banarsidass, 1998. ISBN 978-8120810044.
- ↑ a b Shinshoku Encyclopaedia Britannica Online. Viitattu 21. joulukuuta 2009.
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kannushi Wikimedia Commonsissa