Lorne Munroe
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/03/Lorne_Munroe_2.pdf/page1-250px-Lorne_Munroe_2.pdf.jpg)
Lorne Munroe (24. marraskuuta 1924 Winnipeg – 4. toukokuuta 2020[1]) oli kanadalainen sellisti.[2]
Munroe aloitti musiikkiharrastuksen 3-vuotiaana ja sai voiton Manitoba (Winnipeg) Music Competition Festivalilla 10-vuotiaana. Kilpailun tuomaroinut Arthur Benjaminin sponsoroimana hän pääsi opiskelemaan Royal College of Musiciin (Lontoo) vuosiksi 1937–1939 Ivor Jamesin johdolla. Vuonna 1939 Munroe piti Arthur Benjaminin kanssa yhteisresitaalin Young Men’s Musical Clubille Winnipegissä. Ohjelmassa oli Benjaminin Munroelle säveltämä sonatiini. Munroe viimeisteli opintonsa vuosina 1939–1947 Curtis Institute of Musicissa (Philadelphia) Felix Salmondin, Orlando Colen ja (sekä ennen toisessa maailmansodassa palvelemista että sen jälkeen) Gregor Piatigorskyn johdolla.[2]
Munroe sai ainoan vuonna 1949 myönnetyn Naumburg-palkinnon. Tämän myötä hän pääsi pitämään resitaalin The Town Halliin 16. marraskuuta. Ohjelmistossa oli musiikkia Joseph Haydnilta, Carl Maria von Weberiltä, Antonín Dvořákilta ja Gabriel Faurélta. Munroe toimi Clevelandin orkesterin jäsenenä vuosina 1949–1950 ja Minneapolisin sinfoniaorkesterin ensisellistinä 1950–1951 ennen liittymistä Philadelphian orkesteriin ensisellistiksi vuonna 1951. Philadelphian orkesterissa toimiessaan hän johti orkesterin jäsenistä muodostettua 15-henkistä Amerita-jousiorkesteria, joka esiintyi Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Leonard Bernsteinin kutsumana Munroe liittyi vuonna 1964 New Yorkin filharmonikkoihin ensisellistinä. Siellä hän toimi vuoteen 1991. Tänä aikana hän esiintyi usein orkesterin solistina Camille Saint-Saënsin, Edward Elgarin, Antonín Dvořákin, Dmitri Kabalevskin, Benjamin Brittenin ja muiden konserttojen esityksissä.[2]
Munroe opetti Templen yliopistossa, Philadelphian musiikkiakatemiassa, Manhattan School of Musicissa ja vuoden 1964 jälkeen Juilliard Schoolissa. Hän esiintyi uransa aikana resitalistina ja konserttosolistina Torontossa, Ottawassa, Winnipegissä, Vancouverissa sekä suurissa Euroopan, Israelin ja Japanin kaupungeissa. Munroen sisarukset Sheila ja Gilbert Munroe ovat pianisteja.[2]
Lähteet
- ↑ Lorne Munroe - former principal cellist of Philadelphia and New York Philharmonic - has died 5.6.2020. The Strad. Viitattu 5.5.2020. (englanniksi)
- ↑ a b c d Lorne Munroe The Canadian Encyclopedia
|