Ristin Voitto
Ristin Voitto | |
---|---|
![]() | |
![]() Ristin Voitto vuodelta 1955. | |
Lyhenne | RV |
Lehtityyppi | aikakauslehti |
Kustantaja | Aikamedia Oy[1] |
Kokonaislevikki | 6000[1] |
Perustettu | 1912 |
Päätoimittaja | Veera Hug[2] |
Kotikunta | Kerava |
Kotimaa | Suomi |
Sivukoko | tabloid[1] |
Ilmestymistiheys | 46 kertaa vuodessa[1] |
Kieli | suomi[1] |
Aiheesta muualla | |
Kotisivu | |
Infobox OK |
Ristin Voitto (lyh. RV) on lehti, joka toimii Suomen helluntaiherätyksen pää-äänenkannattajana. Lehti ilmestyy viikoittain ja sitä on julkaistu vuodesta 1912 lähtien. Ristin Voitto on helluntailiikkeen viikkolehti ja lehdessä julkaistaan uutisia, ajankohtaisia raportteja ja ilmiöjuttuja, henkilöhaastatteluja, taustoittavia artikkelita, raamatunopetusta, lukijapalstaa ja ilmoitussivuja.[3]
Ristin Voiton kuukausilevikki oli vuonna 2023 6 000 kpl.[1] RV kertoo vapaakristillisestä toimintakentästä ja luo kokoavaa näköalaa eri kirkkokuntien toimintaan ja kansainväliseen kristillisyyteen.[3] Vuonna 2011 arvioitiin, että lehti tavoittaa noin 40 000 lukijaa viikoittain.[4]
Lehden syntyhistoria liittyy helluntailiikkeen toimintaan ja vakiintumiseen Suomessa. Aluksi lehti oli yksityishenkilöiden hallinnoima ja lehti tuotti pääasiassa käännössisältöä norjalaisen pastorin Thomas Ball Barrattin toimittamasta Korsets Seier -lehdestä. Suomen helluntaiseurakunnat perustivat Ristin Voitto -nimisen kustannusyhdistyksen vuonna 1926 ja lehdestä muotoutui varhaisessa vaiheessa helluntailiikkeen yhteisöllisen identiteetin ylläpitäjä. Myöhemmin lehti alkoi ilmestyä säännöllisesti viikkolehtenä. Vuonna 1978 lehti muuttui tabloidi-muotoon ja vuonna 2016 lehteä alettiin julkaista verkkolehtenä.[3]
Lehdellä on toimitus sekä Helsingissä että Keuruulla. Lehden vastaava päätoimittaja on Petri Mäkilä.[5] Lehteä kustantaa Aikamedia Oy.[6][3]
Historia
Ristin Voitto on perustettu vuonna 1912 ja se oli aluksi suomenkielinen rinnakkaislehti Thomas Ball Barrattin Korsets Seierille. Lehden alkuvuosina vastuu toimituksesta vaihtui suhteellisen usein. Ensimmäinen julkaisija oli tammisaarelainen muurarimestari H. W. Sjöblom, suomentajanaan maisteri Arno Fellman. Korsets Seieriä painettiin vuodet 1912–1915 Oslossa, samoin Ristin Voiton ensimmäisen vuoden numerot 1–6.[7][8] Ristin Voiton asema helluntaiseurakuntien äänenkannattajana vakiintui vuonna 1923.[7]
Lehden kirjoituksista suurin osa oli pyhityskristillisyyttä tunnustavia hartauskirjoituksia. Lehteä käytettiin alkuvaiheesta lähtien määrätietoisesti liikkeen evankelioimistyön välineenä. Lehden tilaukset olivat pitkän aikaa maksuttomia. Hengellisen sisällön lisäksi lehdessä julkaistiin perheuutisia ja kuolinilmoituksia sekä paikanhakuilmoituksia. Lehteä kuvitettiin 1930-luvulla säännöllisesti.[7]
Ristin Voitto alkoi ilmestyä tabloid-muodossa tammikuussa 1978 ja samalla lehden sisältö kehittyi vuorovaikutteisemmaksi. Lehti lähestyi nuorten kristittyjen elämää Nuorten kesken -palstalla. Palstalla käsiteltiin rohkeasti myös arkoja aiheita. Myöhemmin lehteen kehitettiin myös Helluntainuori-liite.[9]
Julkaisija
Helluntailiike toimi pitkään yhdistyspohjalta. Vuonna 1926 perustettiiin Ristin Voitto ry, jonka julkaisutoiminta laajeni jo ennen toista maailmansotaa myös kirjankustannuksen puolelle. Ristin Voitto -lehti on ollut 1980-luvulle asti yhdistyksen päätuote, mutta sen rinnalle on kehittynyt myös kustannus- ja radiotoimintaa. Yhdistyksellä oli oma kirjapaino vuosina 1959–1981. Vuonna 1968 yhdistys keskitti toiminnan Tikkurilaan rakennettuun toimitaloon.[10] Vuodesta 1995 lähtien julkaisijana on toiminut Aikamedia Oy.
Levikki
Lehden painos oli 1920-luvulla noin 6 000–8 000 kappaletta ja säännöllinen tilaajamäärä vaihteli 3 000–4 000 kappaleen välillä. 1930-luvun loppuun mennessä tilaajamäärä nousi noin 10 000 henkeen ja painos oli yhteensä noin 13 000. Ristin Voitto on ollut sotienjälkeisen ajan selvästi laajalevikkisin vapaakristillinen sanomalehti Suomessa.[10]
Päätoimittajat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Ristin Voiton päätoimittajina:[11]
- Thomas Ball Barratt 1912–1915
- Arno Fellman 1916–1922
- Väinö Pfaler 1923–1928
- Arthur Hällström 1929–1931
- Eino Manninen 1931–1932, 1942–1943
- Ensio Lehtonen 1932–1943
- K. A. Pohjakallio 1943–1945
- Lauri Hokkanen 1945–1956
- Unto Kunnas 1956–1971
- Eino O. Ahonen 1971–1977
- Valtter Luoto 1977–1993
- Onni Haapala 1993–1994
- Juhani Kuosmanen 1994–2002
- Tapio Sopanen 2002
- Kaj Aalto 2002–2004
- Heimo Enbuska 2004–2005
- Pertti Lukkarila 2005
- Leevi Launonen 2005–2018
- Petri Mäkilä 2018–2022
- Ruut Ahonen vt. 2022–2023
- Veera Hug 2023–
Lähteet
- Ahonen, Eino: Ristin Voitto vuosikerrat 1975-1976, Ristin Voitto, 1975-1976
- Ahonen, Lauri K.: Suomen Helluntaiherätyksen historia, Päivä Oy, 1994, ISBN 951-622-603-5
- Brofeldt, Pietari: Helluntai-herätys Suomessa : muistelmia 20 v. ajalta, Helluntaikansa, 2005
- Tommila, Päiviö & Raittila, Pekka: Suomen lehdistön historia 9, Aikakauslehdistön historia: erikoisaikakauslehdet. Kustannuskiila, 1991. ISBN 951-657-326-6.
- Lieslehto, F. R.: Tampereen Saalem-seurakunta 40 vuotta 1921-1961, Tampereen Saalem-seurakunta, Tampere, 1961
- Ruohomäki, Jouko, Ruohomäki, Samuel & Sopanen, Tapio: Yhteyttä sadan vuoden ajan - Ristin Voitto 1912-2012, Aikamedia, Keuruu, 2012
Viitteet
- ↑ a b c d e f Ristin Voitto: Mediakortti 2023 Aikamedia Oy. Viitattu 23.7.2023.
- ↑ Toimitus Ristin Voitto. Viitattu 23.7.2023.
- ↑ a b c d Lehdet: Ristin Voitto Aikamedia. Viitattu 7.9.2021.
- ↑ RV – Mediatiedot, viitattu levikkiinViitattu 13.2.2011 (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ Ristin Voitto
- ↑ Kustannustoiminta, Aikamedia
- ↑ a b c Tommila & Raittila 1991, s. 83
- ↑ Ahonen 1994, s. 47-61.
Lieslehto 1961, s. 13.
Brofeldt 2005, s. 22-23. - ↑ Launonen, Leevi: Olimme helluntainuorten pulssilla. Retro-lehti, 2020, s. 6. Keuruu: Aikamedia Oy.
- ↑ a b Tommila & Raittila 1991, s. 84
- ↑ Ruohomäki, Ruohomäki & Sopanen
Aiheesta muualla
- RV-lehden verkkosivut
|