Amin Maalouf
Amin Maalouf | |
![]() | |
2013-ban | |
Született | أمين رشدي معلوف[1] 1949. február 25. (75 éves)[2][3][4][5][6] Bejrút[7] |
Állampolgársága |
|
Házastársa | Andrée Maalouf |
Szülei | Odette Maalouf Rushdi Maalouf |
Foglalkozása | |
Tisztsége | perpetual secretary of the French Academy (2023. szeptember 28. – ) |
Iskolái |
|
Kitüntetései |
|
| |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Amin Maalouf témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Amin Maalouf (Bejrút, 1949. február 25. –) francia nyelven alkotó francia–libanoni író.
Testvére, Nassim Maalouf libanoni klasszikus trombitaszólista. Közgazdasági és szociológiai tanulmányai után újságíró lett az arab nyelvű An Nahar napilapnál. A libanoni háború következtében 1975-ben Párizsba költözött, ahol a Jeune Afrique főszerkesztője lett. 1993-ban Goncourt-díjat kapott.
2011. június 23-án a Francia Akadémia tagjává választották, Claude Lévi-Strauss székét foglalta el.
2023. szeptember 28-án a Francia Akadémia állandó titkárává választották.[16]
Regényei
- Léon l'Africain (1986) – A pápa rabszolgája, Leo Africanus (2007) ISBN 9789630782937
- Samarcande (1988) – Szamarkand (2000) ISBN 9630768097
- Les Jardins de lumière (1991) – Fénykertek – Mani életének regénye (2008) ISBN 9789630653671
- Le Premier Siècle après Béatrice (1992)
- Le Rocher de Tanios (1993) – Taniosz sziklája (1996) ISBN 9630758911
- Les Échelles du Levant (1996) – Levantei kikötők (1998) ISBN 9630763540
- Le Périple de Baldassare (2000) – Baldassare nagy utazása (2003) ISBN 9630774615
- Les Désorientés (2012) – A tévelygők (2014) ISBN 9789630783828
- Nos frères inattendus (2020)
Esszék
- Les croisades vues par les Arabes, éd. J'ai Lu, 1983, ISBN 2-290-01916-X – A keresztes háborúk arab szemmel (1997) ISBN 9630771403
- Les Identités meurtrières (1998) – Gyilkos identitások
- Origines (2004) – Eredet (2010) ISBN 9789630790246
- Le Dérèglement du monde (2009)
- Un fauteuil sur la Seine: Quatre siècles d’histoire de France (2016)
Operalibrettók
- 2001: L’Amour de loin, zene: Kaija Saariaho
- 2004: Adriana Mater, zene: Kaija Saariaho
- 2006: La Passion de Simone, oratórium, zene: Kaija Saariaho
- 2010: Émilie, zene: Kaija Saariaho
Előszók
- Pour une éducation bilingue : Guide de survie à l'usage des petits européens, Anna Lietti (Petite Bibliothèque de Payot, 1981)
- De la Divination, Cicero (Les Belles Lettres, 1992)
- Le Prophète, Halíl Dzsibrán (Le Livre de Poche, 1993)
Magyarul
- Taniosz sziklája. Regény; ford. Paller Éva; Európa, Bp., 1996
- A keresztes háborúk arab szemmel; ford. V. Tóth László; Európa, Bp., 1997
- Levantei kikötők; ford. Bognár Zsuzsa; Európa, Bp., 1998
- Szamarkand; ford. Paller Éva; Európa, Bp., 2000
- Baldassare nagy utazása; ford. Jancsó Júlia; Európa, Bp., 2003
- A pápa rabszolgája, Leo Africanus; ford. Szathmári Éva; Európa, Bp., 2007
- Fénykertek. Máni életének regénye; ford. Marádi Krisztina; L.N.L., Hajdúszoboszló, 2008 (A fenséges kert legerősebb fája sorozat)
- Eredet; ford. Lőrinszky Ildikó; Európa, Bp., 2010
- Taniosz sziklája. Regény; ford. Paller Éva; Európa, Bp., 2013
- A tévelygők; ford. Lőrinszky Ildikó; Európa, Bp., 2014
Jegyzetek
- ↑ امين رشدي معلوف | المشرع قضاء المتن الشمالي جبل لبنان. (Hozzáférés: 2023. február 11.)
- ↑ NooSFere (francia nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ ISFDB (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Discogs (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ BD Gest' (francia nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Brockhaus (német nyelven)
- ↑ BnF források (francia nyelven). (Hozzáférés: 2021. június 1.)
- ↑ Persona multicultural, comunicación intercultural. La propuesta de Amin Maalouf. (Hozzáférés: 2022. március 1.)
- ↑ https://fondation-veillon.ch/archive/index.php?tag/1999-amin-maalouf, 2022. március 1.
- ↑ https://www.fpa.es/es/premios-princesa-de-asturias/premiados/2010-amin-maalouf.html?especifica=0#:~:text=Amin%20Maalouf%20Premio%20Pr%C3%ADncipe%20de,simb%C3%B3lico%20de%20convivencia%20y%20tolerancia.
- ↑ 2022. január 31.
- ↑ https://www.lorientlejour.com/article/841317/limmortel-amine-maalouf-grand-cordon-de-lordre-du-cedre.html, 2019. május 20.
- ↑ Journal officiel de la République française (francia nyelven), 2014. május 15. (Hozzáférés: 2019. május 20.)
- ↑ Journal de Monaco (francia nyelven), 2014. november 21. (Hozzáférés: 2019. május 20.)
- ↑ PRER2412669D
- ↑ Florence Bouchy: Amin Maalouf a été élu secrétaire perpétuel de l’Académie française (francia nyelven). lemonde.fr, 28-09-2023. (Hozzáférés: 2023. október 7.)
További információk
- Amin Maalouf hivatalos honlapja
- Amin Maalouf dans le fauteuil de Lévi-Strauss Archiválva 2011. június 27-i dátummal a Wayback Machine-ben
Irodalomportál
Franciaország-portál