Jordan Radicskov
Jordan Radicskov | |
![]() | |
Született | 1929. október 24.[1][2][3][4] Kalimanica |
Elhunyt |
Szófia |
Álneve | Gligor Gligorov |
Állampolgársága | bolgár |
Gyermekei | Dimitar Radichkov |
Foglalkozása |
|
Tisztsége | a bolgár nemzetgyűlés tagja |
Kitüntetései |
|
Sírhelye | Central Sofia Cemetery |
| |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Jordan Radicskov témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Jordan Dimitrov Radicskov, Йордан Димитров Радичков (Kalimanica, 1929. október 24. – Szófia, 2004. január 21.) bolgár író.
Élete
1947-ben érettségizett Berkovicában.[7] 1951-ben a Народна младеж című lap helyi tudósítója, 1952és 1954 közt szerkesztője volt. 1954 és 1960 közt a Вечерни новини című lap szerkesztőjeként dolgozott. Első novellái is e lapban jelentek meg.
Első önálló kötete, a Сърцето бие за хората 1959-ben jelent meg, ezt követte a Прости ръце 1961-ben és az Обърнато небе 1962-ben. Ezek az alkotásai a szocialista realizmus stílusában fogantak, ezt fokozatosan felváltotta a folklorisztikus elemekkel, népi humorral kombinált groteszk, parodisztikus stílus.
Munkái tárgyát megfosztotta természetes környezetüktől, kiragadta őket kontextusukból, a valóságot egyfajta komikus színjátékká formálta át. A fantasztikum és a valóság keveredik Radicskov munkáiban, a modern ipari civilizáció képei vegyülnek a távoli, mitikus múlt elemeivel, emiatt stílusát egyfajta "balkáni mágikus realizmusként" is említik. Ezt a parodisztikus stílust kezdetben ellenségesen fogadta a bolgár kommunista párt, sokszor primitivizmussal, eszkapizmussal és agnoszticizmussal vádolták. Írásai java részének főhősei szülőföldje, Északnyugat-Bulgária néprajzának jellegzetes alakjai. Az a tény, hogy szülőfaluja, Kalimanica megsemmisült (1983-ban az Ogosta duzzasztógát vize alá került) visszatérő elem lett írásaiban. Alkotásai másik fő témája a természet és a vadon élő állatok.[8] Az évek során komoly népszerűségre tett szert úgy hazájában, mint a nemzetközi közösségben, 2001-ben Irodalmi Nobel-díjra is jelölték.
1966-ban filmforgatókönyvet írt Горещо пладне címmel, ez egy folyóban csapdába esett fiú megmentéséről szól. A film hatalmas sikert aratott. 1969-es regénye, a Барутен буквар Bulgáriában először beszélt a szocializmusról a fantázia, a népi bölcsességek és a trágárság keverékének erőteljes keverék-nyelvezetén (az addig megszokott erőteljesen idealizáló felfogás helyett). Számos elismert gyermekkönyvet is írt, ezek közül az 1968-ban megjelent Ние, врабчетата különösen népszerű. Munkáit gyakran saját absztrakt rajzaival illusztrálta. Különösen híres volt nyelvezetéről, kritikusai kijelentették, hogy "Radicskov munkáinak igazi főszereplője a szó".[9] Bolgár kultúrára gyakorolt hatásának egyik legnagyobb megnyilvánulása az a tény, hogy munkái számos neologizmust[10] és kifejezést vezettek be a bolgár mindennapokba.
Számos irodalmi, színházi és filmes díjat kapott úgy hazájában, mint külföldön. Bulgária közéletének kiemelkedő alakja volt, 1962-től a Bolgár Írószövetség tagja, 2001-ben a Bolgár Szocialista Párt képviselője volt, de e tisztségéről hamar lemondott, s élete utolsó éveiben egyre inkább visszavonult a politikától.[11] Munkáit több, mint harminc nyelvre fordították le.
Magyarul megjelent művei
- Kecskeszakáll. Elbeszélések; vál., utószó Juhász Péter, ford. Juhász Péter, Karig Sára; Európa, Bp., 1969 (Modern könyvtár)
- Zűrzavar / Január. Két dráma; ford., utószó Juhász Péter; Európa, Bp., 1977 (Modern könyvtár) ISBN 963071051x
- Mi, verebecskék; ford. Király Zoltán, ill. a szerző; Móra, Bp., 1979 ISBN 9631115224
- Repülési kísérlet / Lazarica. Két dráma; ford., utószó Csíkhelyi Lenke; Európa, Bp., 1984 (Modern könyvtár) ISBN 9630736977
- A léggömb (novella, Mai bolgár elbeszélők c. antológia, Európa Kiadó, 1965)
- A bolhák (novella, Égtájak c. antológia, Európa Kiadó, 1967)
- Január (novella, Még egyszer a delfinekről c. antológia, Európa Kiadó, 1973)
- A kiskatona (novella, Pokolraszállás c. antológia, Európa Kiadó, 1975, ISBN 9630704293)
- Muskotály (novella, Égtájak c. antológia, Európa Kiadó, 1976)
- A szűrköpönyeg (novella, Történetek a hőstettről c. antológia, Európa Kiadó, 1977, ISBN 9630712105)
- A bőrdinnye (novella, Galaktika 29., 1978)
- Különös repülő testek (novella, Galaktika 29., 1978)
Jegyzetek
- ↑ a b Francia Nemzeti Könyvtár: BnF források (francia nyelven). (Hozzáférés: 2015. október 10.)
- ↑ a b SNAC (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Brockhaus (német nyelven)
- ↑ a b The Fine Art Archive. (Hozzáférés: 2021. április 1.)
- ↑ ISFDB (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Internet Movie Database (angol nyelven). (Hozzáférés: 2019. október 12.)
- ↑ Yordan Radichkov web page Archiválva 2012. február 15-i dátummal a Wayback Machine-ben.
- ↑ Atanasova, Lyuba: ЗА СРЪБСКОТО ПРАСЕ И СЮЖЕТА НА "СВИРЕПО НАСТРОEНИЕ" (bolgár nyelven). Liternet. (Hozzáférés: 2012. január 19.)
- ↑ Maria Pshastek-Samokov: На Йордан Радичков словата диви и опитомени... (bolgár nyelven). Slovo.bg. (Hozzáférés: 2012. január 19.)
- ↑ Gutoranova, Ilka: НЕОЛОГИЗМИТЕ НА ЙОРДАН РАДИЧКОВ В КНИГАТА МУ "ПУПАВО ВРЕМЕ". Liternet. (Hozzáférés: 2012. január 19.)
- ↑ Yordan Radichkov biography
Források
- Jordan Radicskov életrajza bolgár nyelven
- Emlékének szentelt weboldal, munkái részletes bibliográfiájával
- A The Guardian cikke Radicskovról
- Oldala az ISFDB.org-on
- Oldala ai IMDB-n
Fordítás
- Ez a szócikk részben vagy egészben a Yordan Radichkov című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Sci-fi portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap