Középhomoród
Középhomoród (Homorodu de Mijloc) | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Történelmi régió | Partium |
Fejlesztési régió | Északnyugat-romániai fejlesztési régió |
Megye | Szatmár |
Község | Középhomoród |
Rang | községközpont |
Irányítószám | 447163 |
Körzethívószám | 0261 |
SIRUTA-kód | 137906 |
Népesség | |
Népesség | 482 fő (2021. dec. 1.) |
Magyar lakosság | 1 |
Népsűrűség | 4,56 fő/km² |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 168 m |
Terület | 105,60 km² |
Időzóna | EET, UTC+2 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Középhomoród (románul Homorodu de Mijloc) falu Romániában, Szatmár megyében.
Fekvése
Szatmár megyében, a Bükk-hegység nyugati oldalán, Erdődtől keletre fekvő település.
Története
Középhomoród nevét az oklevelek a 15. századtól említik. Ekkor a falu a bélteki uradalomhoz tartozott, és a Drágfi család birtokai közé tartozott, azon túl pedig az erdődi uradalommal a szatmári vár és a szatmári uradalom tartozéka volt egészen 1633-ig.
1633-ban Lokácsi Prépostváry Zsigmond lett Középhomoród birtokosa.
A szatmári béke után gróf Károlyi Sándor kapta meg a települést, s az övé volt a következő századokban is.
Nevezetességek
- Görögkatolikus temploma 1706-ban épült.
Jegyzetek
Források
- Szatmár vármegye. In Magyarország vármegyéi és városai: Magyarország monografiája. A magyar korona országai történetének, földrajzi, képzőművészeti, néprajzi, hadügyi és természeti viszonyainak, közművelődési és közgazdasági állapotának encziklopédiája. Szerk. Borovszky Samu. Budapest: Országos Monografia Társaság. 1908.