Laticilla burnesii
![]() | ||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||
Mérsékelten fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||
Laticilla burnesii (Blyth, 1844) | ||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Laticilla burnesii témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Laticilla burnesii témájú kategóriát. |
A Laticilla burnesii a madarak osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe és a Pellorneidae családjába tartozó faj.[1][2]
Rendszerezése
A fajt Edward Blyth angol zoológus írta le 1844-ben, az Eurycercus nembe Eurycercus burnseii néven.[3] Sorolták a Prinia nembe Prinia burnesii néven is.[4]
Előfordulása
Dél-Ázsiában, India, Nepál és Pakisztán területén honos. A természetes élőhelye a szubtrópusi vagy trópusi szezonálisan elárasztott legelők és cserjések, valamint édesvizű tavak, mocsarak, folyók és patakok környéke. Állandó, nem vonuló faj.[5]
Megjelenése
Testhossza 17 centiméter, testtömege 19 gramm.[3]
Életmódja
Rovarokkal táplálkozik.[3]
Jegyzetek
- ↑ A Jboyd.net rendszerbesorolása. (Hozzáférés: 2017. december 23.)
- ↑ Integrated Taxonomic Information System besorolása. (Hozzáférés: 2017. december 23.)
- ↑ a b c Hand Books the Birds. (Hozzáférés: 2017. december 23.)
- ↑ Avibase. (Hozzáférés: 2017. december 23.)
- ↑ A faj adatlapja a BirdLife International oldalán. (Hozzáférés: 2017. december 23.)
Források
- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2017. december 23.)
További információk
- Képek az interneten a fajról
- Xeno-canto.org - a faj hangja és elterjedési térképe
Madárportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap