Mirkvásári erődtemplom
Mirkvásári erődtemplom | |
műemlék | |
Vallás | keresztény |
Felekezet | evangélikus |
Egyházmegye | Romániai ágostai hitvallású evangélikus egyház, brassói egyházkerület |
Egyházközség | Kőhalmi egyházközség |
Építési adatok | |
Építése | 13. század |
Stílus | román |
LMI-kód | BV-II-a-B-11732 |
Elérhetőség | |
Település | Mirkvásár |
Hely | Mercheașa, nr. 339 |
Elhelyezkedése | |
![]() ![]() Mirkvásári erődtemplom Pozíció Brassó megye térképén | |
![]() | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Mirkvásári erődtemplom témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
A mirkvásári erődtemplom egy szász evangélikus erődtemplom Romániában, Brassó megyében. Építése a 13. századra tehető, négyszög alapú kerítőfalát a 16. században emelték. A szászok kivándorlásával az elhagyatott templom a 21. század elejére romos állapotba került. A romániai műemlékek jegyzékében a BV-II-a-B-11732 sorszámon szerepel.[1]
Története
Mirkvásárt 1400-ban említik legelőször, mint a kőhalmi kerület részét, templomának építése azonban sokkal korábbra, a 13. századra tehető. Ezt a román stílusú bazilikát a 15. században átalakították: oldalhajóit lebontották, boltíveit befalazták, csarnoktemplommá alakítva az épületet. Az apszishoz egy kis szoba csatlakozik, ahol a fújtató volt (Blasebalg), északi oldalához egy sekrestyét építettek. Harangja 1570-ből származik, harangtornyát 1848 és 1858 között építették egy összeomlott védőtorony helyett. Orgonáját 1788-ban készítette Johannes Prause, ezt 2002-ben felújították és átszállították a szászvolkányi erődtemplomba.[2]
A négyszög alapú várfalakat a 16. században emelték, az építés dátumára az őrtornyokon feltüntetett 1517-es és 1541-es évszámok utaltak. Ebben az évszázadban a falu lakói a reformáció hatására evangélikusok lesznek, és így a templom is katolikusból evangélikussá vált.[3]
1658-ban török–tatár seregek feldúlták és felégették a falut és a templomot.[3] 1800 körül lebontották a nyugati fal egy részét, hogy oda építsék a faluházát, 1900 körül pedig a nyugati fal fennmaradó részét és a délnyugati tornyot, hogy iskolaépületet emeljenek helyére.[2]
A 20. század második felében a németek kivándoroltak, a 21. század elejére a faluban már csak néhány szász maradt, az elhagyatott templom romos állapotba került. Berendezésének nagy része (padok, karzatok, szószék) még megvan, azonban az értékesebb daraboknak nyoma veszett (1975-ben Hermann Fabini még beszámolt egy 15. század eleji, 161 centiméter magas Madonna-szoborról, egy gótikus-reneszánsz feszületről és egy 1632-ben készült keresztelőmedencéről, ezek azonban mára eltűntek).[2]
Leírása
25 méter hosszú, 5,7 méter széles csarnoktemplom; a 21. század elején romos állapotban van. A várfal alapterülete 64 × 45 méter, magassága 6–7 méter, két sorban elhelyezett lőrésekkel. Négy sarkát eredetileg négyzet alapú őrtornyok védték, de ezek közül ma csak a délkeleti áll.[2]
Orbán Balázs a 19. század közepén így számol be róla: „[Mirkvásár temploma] igen érdekes, főként magas négyszög bástyákra támaszkodó templomkastélya igen erős, fel és le irányuló lőrésekkel, s ormózatán kiszökellő zúzművekkel (pechnase), mik igazolják a rajta lévő 1517. és 1541 évszámot, mely korra épitésideje bizonyosan felvihető. A közepén lévő templom is ezen korból valónak látszik; bár most az izléstelen kiigazitások, illetőleg elidomtalanitások által egészen új szinezetet nyert.”[4]
Képek
- A várfal és a délkeleti torony
- A templom
- Az oltár és az orgona a 20. században
- Az oltár 2019-ben
- Beltér
Jegyzetek
- ↑ Lista monumentelor istorice: Județul Brașov. Ministerul Culturii, 2015. (Hozzáférés: 2017. január 28.)
- ↑ a b c d Roth 88–91. o.
- ↑ a b Léstyán
- ↑ Orbán Balázs. XXXVIII. Oklándtól Kőhalomig, A Székelyföld leírása, I. Udvarhelyszék. Pest: Ráth Mór (1868)
Források
- ↑ Léstyán: Léstyán Ferenc: Megszentelt kövek: A középkori erdélyi püspökség templomai I–II. 2. bőv. kiadás. Gyulafehérvár: Római Katolikus Érsekség. 2000. ISBN 973-9203-56-6
- ↑ Roth: Roth, Anselm. Über Siebenbürgen – Kirchenburgen im Haferland und Repser Ländchen, Band 7 (német nyelven). Bonn: Schiller Verlag (2019). ISBN 9783946954484
Erdély-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap