Ob-öböl
Ob-öböl (Обская губа) | |
Országok | ![]() |
Hely | Kara-tenger, Jamali Nyenyecföld |
Hosszúság | 750 km |
Szélesség | 30–75 km |
Felszíni terület | 55 500 km2 |
Átlagos mélység | 10–12 m |
Elhelyezkedése | |
![]() ![]() Ob-öböl Pozíció Oroszország térképén | |
![]() | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Ob-öböl témájú médiaállományokat. |
Az Ob-öböl (oroszul Обская губа [Obszkaja guba]) viszonylag sekély öböl Oroszország ázsiai részén, a Kara-tenger egyik nagy öble, az Ob deltájának északi folytatása.
Földrajz
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/44/Relief_Map_of_Yamalo-Nenetsky_AO.png/120px-Relief_Map_of_Yamalo-Nenetsky_AO.png)
A Nyugat-szibériai-alföld északi részén található. Hossza 750 km, szélessége 30–75 km, területe 55 500 km², évi közepes vízhozama a Kara-tengernél 530 m³/s.[1] Régebbi adatok szerint hossza 800 km, szélessége 30–90 km.[2]
Az Ob deltájának vidékén halad át az északi sarkkör, az Ob-öböl csaknem teljes egészében attól északra terül el. Nyugaton végig a Jamal-félsziget, keleten északi részét a Gidai-félsziget, déli részét a Taz-félsziget határolja. A két utóbbi között nyílik legnagyobb öble, a Taz-öböl. A két öblöt gyakran egyetlen vízrendszerként ismertetik.
Az árapály jelensége az öbölben is jelentkezik, a dagály magassága kb. 0,7 m. A víz szintjét a térségben uralkodó heves szelek is jelentősen befolyásolják, akár 2 m-re is megemelik.
Az arktikus éghajlat miatt az öblöt az év legnagyobb részében jég borítja, a jégmentes időszak 90 napnál kevesebb. A jég egész télen folyamatosan hízik, vastagsága a tél végén délen a két métert is eléri, a középső részeken 170–185 cm, északon 140–160 cm. Északon, a tenger közelében a jégtakaró általában nem folytonos.
Gazdaság
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e3/%D0%9C%D0%BE%D0%BD%D1%82%D0%B0%D0%B6_%D0%BD%D0%B5%D1%84%D1%82%D0%B5%D0%BD%D0%B0%D0%BB%D0%B8%D0%B2%D0%BD%D0%BE%D0%B3%D0%BE_%D1%82%D0%B5%D1%80%D0%BC%D0%B8%D0%BD%D0%B0%D0%BB%D0%B0_%22%D0%92%D0%BE%D1%80%D0%BE%D1%82%D0%B0_%D0%90%D1%80%D0%BA%D1%82%D0%B8%D0%BA%D0%B8%22.jpg/220px-%D0%9C%D0%BE%D0%BD%D1%82%D0%B0%D0%B6_%D0%BD%D0%B5%D1%84%D1%82%D0%B5%D0%BD%D0%B0%D0%BB%D0%B8%D0%B2%D0%BD%D0%BE%D0%B3%D0%BE_%D1%82%D0%B5%D1%80%D0%BC%D0%B8%D0%BD%D0%B0%D0%BB%D0%B0_%22%D0%92%D0%BE%D1%80%D0%BE%D1%82%D0%B0_%D0%90%D1%80%D0%BA%D1%82%D0%B8%D0%BA%D0%B8%22.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2b/Tor_icebreaker_%282225296%29.jpg/220px-Tor_icebreaker_%282225296%29.jpg)
Az Ob- és a Taz-öböl az egyik legfontosabb táplálkozási és telelőhely a félanadrom vándorhalak számára, és a Kara-tengeri iparszerű halászat is e két öböl területére koncentrálódik. A halgazdaság szempontjából értékesnek számító halfajok az Ob-öbölben: fehér lazac (Stenodus leucichthys), Coregonus nasus, Coregonus muksun, peled-maréna, szibériai maréna, sarkvidéki omul (Coregonus autumnalis), menyhal, sáfrányhal (Eleginus nawaga), szibériai tok, négyszarvú skorpióhal (utóbbi csak északon), stb.[3]
A partok mentén kevés az állandó település. Néhány közülük nem mérete és lélekszáma, hanem a gazdaság szempontjából jelentős:
- a nyugati part déli részén: Jamburg, mely a híres jamburgi gázmező kiaknázásának bázisaként jött létre 1980 körül
- a keleti parton:
- északon: Szabetta, a Novatek cégóriás földgáz-cseppfolyósító üzeme, első részlegét 2017 végén adták át; tengeri kikötő a cseppfolyósított földgáz (LNG) elszállítására; közelében nemzetközi repülőtér
- a középső részen: Kamennij Misz (jelentése 'Kő-fok') falu, partjánál 2016 óta üzemel a Gazprom egyik leányvállalatának „Vorota Arktyiki” ('az Arktisz kapuja') elnevezésű olajterminálja, mellyel a lelőhelyről csővezetéken érkező olajat töltik át tartályhajókba (tankerekbe)
- az előzőtől délre: Novij Port (jelentése 'új kikötő') falu, a halipar (halászat és halfeldolgozás) központja; a településről nevezték el a félsziget belsejében húzódó szénhidrogénmezőt, melynek kitermelése a 2010-es évek közepén kezdődött (Новопортовское месторождение).
Jegyzetek
- ↑ P.A. Popov i. m. (fen.nsu.ru, 2012; hozzáférés: 2021-01-16)
- ↑ Bolsaja szovjetszkaja enciklopegyija (1970–1977)
- ↑ V.A. Ulcsenko et al.: Рыбные ресурсы и их использование в эстуариях морей Карское и Лаптевых Archiválva 2021. január 22-i dátummal a Wayback Machine-ben (krasfish.krsn.ru, 2016; hozzáférés: 2021-01-16)
Források
- Bolsaja szovjetszkaja enciklopegyija, 3. kiadás (orosz nyelven) (1970–1977)
- P. A. Popov: Адаптация гидробионтов… (fen.nsu.ru, 1.2.1 fejezet, Novoszibirszk, 2012; hozzáférés: 2021-01-16)
Földrajzportál
Oroszország-portál