Radirgy
![]() | Ebben a szócikkben a japán nevek magyaros átírásban és keleti névsorrendben szerepelnek. |
Radirgy | |
Fejlesztő | MileStone Inc. |
Kiadó | Able Corporation MileStone Inc. |
Rendező | Macumoto Manabu |
Programozó | Macumoto Manabu Hamaja Dzsiró |
Művész | Narasima Miki |
Író | Nagata Daiszuke |
Zeneszerző | Nagata Daiszuke Hajasi Kó |
Platformok | Játékterem, Dreamcast, GameCube, PlayStation 2 |
Kiadási dátum | |
Műfaj | Shoot ’em up |
Játékmódok | Egyjátékos |
Adathordozó | GD-ROM |
Játéktermi rendszer | Sega NAOMI |
Sablon • Wikidata • Segítség |
A Radirgy[a] shoot ’em up videójáték, melyet a MileStone Inc. fejlesztett és jelentetett meg 2005-ben a Sega NAOMI játéktermi rendszerre. Történetének középpontjában Kamigusza Sizuru iskoláslány áll egy olyan korban, melyben a légteret olyan rádióhullámok töltik be, melyekre allergiás. Meg kell mentenie édesapját, aki a betegségére orvosságot fejleszt, a terroristáktól, akik átvették az irányítást a cége felett. A játék bullet hell játékmeneti elemeket tartalmaz, illetve egyedi cel shaded grafikai stílusa van.
A Radirgyt 2006-ban átírták Dreamcast, PlayStation 2 és GameCube platformokra — utóbbi kettő további játékmódokat is tartalmaz. A Gamecube-verziót az O~3 Entertainment Radio Allergy címen lokalizálni akarta az észak-amerikai piacra, azonban a játék megjelenését törölték. A játékot később a Milestone-lövöldözős játékokat tartalmazó, Wiire megjelent Ultimate Shooting Collection című csomagban lokalizálták. A kritikusok szerint a játék kihívást jelentő és egyedi, de összességében átlagos kísérleti lövöldözős játék. A Radirgyt Radirgy Noa, Radirgy de godzsaru! és Radirgy Swag címen három folytatás követte.
Játékmenet
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/hu/thumb/a/af/Radirgy_screenshot.png/170px-Radirgy_screenshot.png)
A Radirgy verikálisan mozgó shoot ’em up élénk cel shaded grafikai stílussal.[1][2] A játékban egy öt pályából álló játéktermi mód, egy pontszámvadász mód, állítható nehézségi szint, illetve a platformtól függően további játékmódok is vannak.[b][2] A történet középpontjában Kamigusza Sizuru nevű diáklány áll, aki allergiás a rádióhullámokra. Az édesapja egy olyan cég alkalmazottja, amely erre a betegségre fejleszt gyógyszert, azonban a Micsima Ruki által vezényelt terroristacsoport elfoglalja a vállalat épületét. Sizuru egy repülő mecha pilótája lesz, hogy kiszabadítsa az apját és a gyógyszert a terroristák fogságából. A történet előremozgatása érdekében szövegdobozok jelennek meg a játékmezőn, habár ezt a funkciót ki lehet kapcsolni.[2]
A játék bullet hell játékmechanikai elemeket tartalmaz, így a játékos által vezérelt szereplőnek kicsi a találati zónája és lövedékek sokaságát kell kikerülnie. A legtöbb lövedék minta nélküli hullámokban érkezik, leszámítva a főellenségharcok során, melyek alatt strukturáltabb minták szerepelnek.[2] A játékos három különböző hajó közül választhat, amelyek mindegyike más-más sebességbeállítással rendelkezik, valamint három fegyver közül is választhat: egy szélesebb sugárban lövedéket szóró gépágyú, egy célkövető lézer, illetve egy buborékágyú.[3] Mindegyik fegyver másképp viselkedik, ezért a játékosnak a használatukkor eltérő stratégiákat kell alkalmaznia.[2] A játékos egy karddal és egy pajzzsal is fel van szerelve.[3] A kard és a főfegyver az ellenséges egységek és bizonyos lövedékek elpusztítására, illetve a tárgyak eltérítésére használhatók. Ez az eltérítési mechanika lehetőséget ad a játékos számára a felvehető tárgyakkal és fejlesztésekkel való „zsonglőrködésre”, hogy csak akkor kelljen felhasználni azokat, amikor szüksége van rájuk.[2] Ha a játékos nem lő, akkor automatán aktiválódik egy páncél, mellyel bizonyos lövedékeket vissza lehet verni.[2] A pontszámszorzót meghatározó kombócsík akkor növelhető, ha a játékos a pajzs segítségével a lövedékekből vagy az ellenségből energiát gyűjt vagy az ABSNET-pajzs, egy olyan fegyver használatával, amely a képernyőn látható összes kisebb ellenfelet és lövedéket megsemmisíti. Az ABSNET-pajzs használatához a játékosnak meg kell töltenie egy mérőt az elpusztított ellenségek által elejtett kék tárgyak összegyűjtésével.[1][2][3]
Megjelenés
A Radirgyt miután először megjelent a játéktermi Sega NAOMI platformra, átírták Dreamcastra, majd később PlayStation 2-re és GameCube-ra. Az utóbbi kettő Radirgy PreciouS, illetve Radirgy GeneriC címen jelent meg, a címük magukra a platformokra utalnak. A PlayStation 2-verzióban egy nehezebb „okavari mód”, míg a GameCube-kiadásban „manpuku mód” néven egy különleges pontszámvadász játékmód is helyet kapott. Ezen kiadások mindegyike kizárólag Japánban volt elérhető.[1] A Radirgyt a korábban megjelent Chaos Fielddel ellentétben nem a későbbi konzolátiratok figyelembe vételével fejlesztették. Az othonikonzol-átiratok ötlete a fejlesztés késői szakaszában merült fel.[4]
2007 januárjában az O~3 Entertainment bejelentette, hogy februárban Radio Allergy cím alatt lokalizálja a játék GameCube-verzióját az észak-amerikai piacra.[5] A cég korábban a MileStone egy másik lövöldözős játékát, a Chaos Fieldet is lokalizálta.[1] A megjelenési dátumot azonban többször eltolták, míg végül 2007 júniusában törölték a játék megjelenését, mivel a kiskereskedők nem érdeklődtek a GameCube-címek árusítása iránt. A MileStone elkezdte vizsgálni annak lehetőségét, hogy a játék bekerüljön egy Wiire készült válogatásba.[6] A Radio Allergyt, a Chaos Field és a Karous társaságában végül a Wiire megjelent Ultimate Shooting Collection gyűjteményben lokalizálták.[1] 2009-ben Radirgy Noa címmel megjelent egy folytatás. 2014-ben Nintendo 3DS-re Radirgy de godzsaru!,[c] címmel egy újabb folytatást is kapott.[7]
Fogadtatás
Szerző | Értékelés |
---|---|
IGN | 6,5/10[3] |
Nintendo Power | 5/10[8] |
Nintendo World Report | 6,5/10[2] |
Retro Gamer | 80%[9] |
Az IGN szerint a Radirgy Dreamcast-verziója kihívást jelentő, de összességében átlagos lövöldözős játék.[3] Az IGN egy előzetesben élvezte a játék GameCube-változatát. Úgy találták, hogy a játék nem rendelkezik az Ikaruga, egy másik GameCube-lövöldözős játék mélységével, azonban ennek ellenére úgy vélték, hogy a játék „szolid”, különösen a 20 dolláros árát figyelembe véve.[10] Kurt Kalata a Hardcore Gaming 101 weboldalon azt írta, hogy a látvány és a pontozási rendszer üdének tartja Radirgyt, azonban amint a vonzerő elillan, a játékról kiderül, hogy nem több, mint egy újabb „kísérleti lövöldözős játék”. Kalata kritizálta a játék zenei anyagát és a kétjátékos mód hiányát.[1] Aaron Kaluszka a Nintendo World Report weboldalán megjelenésekor elemzést írt a GameCube-kiadásról és a játékot ugyan összességében átlagosnak találta, azonban szerinte az mégis üdvözlendő adaléka a rendszer játékkönyvtárának. Kaluszka dicsérte a cel shaded dizájnt, a hangokat, az irányítást és az újrajátszhatósági értéket. A pályatervezést, a lelassulásokat, a játékmenetet hártáltató grafikai stílust és a többi lövöldözős játékoktól való kitűnést visszatartó játéktervezési döntéseket azonban már kritizálta. Stílus tekintetében „valahol a 16 bites korszak cute-em-upjai és a hagyományosabb lövöldék” közé sorolta be a játékot.[2] Darran Jones a Retro Gamer hasábjain a Radirgyt előrelépésnek nevezte a Chaos Fielddel szemben, és dicsérte a játék pontozási rendszerét, pályatervezést és a képi világot.[9]
Fordítás
- Ez a szócikk részben vagy egészben a Radirgy című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Megjegyzések
- ↑ A játék Japánban Radirgy címen ismert, ami a Radio Allergy összerántása. A japán karakterek olvasata Radzsirugi (ラジルギ; Hepburn: Rajirugi?), és néha Radilgy címen is hivatkoznak rá.[1]
- ↑ A PlayStation 2-verzióban egy megemelt nehézségi szintű „okavari mód” kapott helyet.[1] A GameCube-verzióban egy „manpuku mód” névre keresztelt játékmód szerepel, melyben a játékos teljes fegyverzeti erővel kezd és a pontszámszorzó a többi játékmódban szereplő 16×-os maximális érték helyett helyett 256x-ig mehet fel.[2]
- ↑ Radirgy de godzsaru! (ラジルギでごじゃる!; Hepburn: Radirgy de Gojaru!?)
Jegyzetek
- ↑ a b c d e f g h Hardcore Gaming 101: Post-Mortem Dreamcast Shooters (angol nyelven). Hardcore Gaming 101 . [2016. május 7-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. május 22.)
- ↑ a b c d e f g h i j k Radilgy GeneriC Review - Review (angol nyelven). Nintendo World Report. NINWR, LLC, 2007. június 3. [2014. szeptember 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. november 26.)
- ↑ a b c d e The Floigan Bros.: Radirgy (angol nyelven). IGN . Ziff Davis, 2006. június 8. [2016. március 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. február 21.)
- ↑ THE ILLEGAL FUNCTION ラジルギ ラジルギ完全攻略本 [The Illegal Function: Radirgy – Radirgy Complete Strategy Guide] (DVD-kiskönyv) (japán nyelven). INH Co., Ltd. 2006. szeptember 28. (Hozzáférés: 2021. augusztus 8.) (angol nyelvű fordítás)
- ↑ Goldstein, Hilary: Cure Your Radio Allergy (angol nyelven). IGN . Ziff Davis, 2007. január 12. [2016. március 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. február 21.)
- ↑ Burman, Rob: Radio Allergy Shot Down on 'Cube (angol nyelven). IGN . Ziff Davis, 2007. június 4. [2016. március 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. február 21.)
- ↑ ラジルギでごじゃる! (japán nyelven). Nintendo Japan . [2016. június 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. május 22.)
- ↑ (2007. május 1.) „Radio Allergy” (angol nyelven). Nintendo Power 215, Kiadó: Nintendo of America.
- ↑ a b Jones, Darran (2006. május 1.). „Radirgy” (angol nyelven). Retro Gamer (24), 88. o, Kiadó: Imagine Publishing.
- ↑ Bozon: Radio Allergy Hands-On (angol nyelven). IGN. Ziff Davis, 2007. április 7. (Hozzáférés: 2014. november 26.)
További információk
- A játék a MobyGames weboldalán (angolul)
- A játék weboldala az Able Corporation weblapján (japánul)
- A játék weboldala a MileStone weblapján (japánul)