Tavolara Királyság
- Ez a szócikk Európa történelmi államáról, a Tavolara Királyságról szól, nem a mai mikronemzetről.
Tavalara Királyság Regno di Tavolara (it) | |||||
El nem ismert ország[1] | |||||
1842 – 1934 | |||||
| |||||
![]() | |||||
A Tavalara-sziget elhelyezkedése | |||||
Általános adatok | |||||
Fővárosa | nincs | ||||
Terület | 5 km² | ||||
Népesség | 55 fő | ||||
Vallás | nincs hivatalos | ||||
Pénznem | nincs | ||||
Történelem | Honfoglalás 1807. A Szárd Királyság elismeri függetlenségét - 1842. Köztársaság 1886-1899. Mariangela királynő halála után az Olasz Királyságra hagyja királyságát 1934. | ||||
Kormányzat | |||||
Államforma | Monarchia (1886-1899. rövid életű köztársaság) | ||||
Kormányfő | Tavalara királya | ||||
| |||||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz [[Commons:Category:Tavolara|Tavalara Királyság Regno di Tavolara (it)]] témájú médiaállományokat. |
A Tavolara Királyság Európa egyik történelmi állama, melyet 1807-ben alakított ki az addig lakatlan Travolara-szigeten Giuseppe Bertolini. A királyság nemzetközileg el nem ismert ország volt, csak a Szárd–Piemonti Királyság ismerte el Károly Albert Amadé uralkodásától kezdve, illetve miután a Savoyai-ház alatt megtörtént Itália egyesítése, az Olasz Királyság is elismerte Tavolara függetlenségét. Mariangela királynő halála után az Olasz Királyságra hagyta Tavolarát, így de jure véget ért a történelmi királyság története, de megalapult egy mikronemzet amely de facto tovább irányítja a szigetet.
Földrajz
A Tavalara-sziget a Földközi-tengerben fekszik Szardínia partjaitól 1 km-re északkeletre. Maga a sziget 6,5 kilométer hosszú és 500 méter széles, területe mintegy 5 km². A sziget alkotóeleme vulkanikus eredetű dolomit, melynek legmagasabb pontjának tengerszint fölötti magassága 565 méter magas. A tenger felőli sziklafal kormoránok és sirályok fészkelő helye.
Történelem
Kezdetek
1807-ben Giuseppe Bertolini (teljes nevén Giuseppe Celestino Bertoleoni Poli) és családja letelepedett az addig lakatlan Tavolara szigeten, mivel a családot a helyi közösség bigámia miatt üldözte, lévén Giuseppének két felesége.[2] A honfoglaló pásztorkodó (és csempész[2]) életmódot folytatott, kialakította a szigeten a kecsketenyésztést.
Savoya–Carignani Károly Albert Amadé herceg, szárd–piemonti király 1836-ban partra szállt Tavolarán, s ekkor találkozott a szigetet magának valló Giuseppével. A szárd király megismerkedik a helyi családdal és ezt követően rendszeresen visszatért Tavolarára. Végül 1842-ben az akkor a birodalmának (Szárd–Piemonti Királyság részét képező sziget élére kinevezi Giuseppét, akit így címe miatt nem tudtak többé bíróság elé állítani bigámiáért.[3][4][5][6][7]
A szuverén királyság
Az Olasz Királyság megalkotását követően 1903-ban II. Viktor Emánuel olasz király[8] is megerősítette Tavolara függetlenségét és szuverenitását, majd Paulo halálát követően az olasz kormány elismerte a szigeten Paulo kívánságára kikiáltott köztársaságot.[9][10] A hat évente történő választásokon elnököt és egy hat tagú tanácsot választottak, melynek szavazásán nő és férfi egyaránt résztvehetett, így a Tavolara Köztársaság a nők szavazójogát először megadó országok közé lépett.[8]
A köztársaság azonban csak 13 évig állt fönn, amikor I. Carlo visszaállította a királyságot a sziget fölött, lévén ott a republikánus időszakban zűrzavar. Carlót fia, Carlo követte a trónon, azonban ő külföldre ment, így a királyság I. Carlo testvérére, Mariangelára szállt. Mariangela királynő egyezséget kötött az Olasz Királysággal, miszerint halála után az olasz koronára szállt volna a Tavolara királya cím. 1934. április 6-án bekövetkezett halála után de jure a terület az Olasz Királyságé lett, azonban de facto II. Paulo néven Paulo Berteleoni tovább irányította a szigetet.
II. Paulo 1962-es halála után felesége Italia Murru királynő Porto San Paulóba költözött, ahol a család a mai napig él február és március hónapok kivételével, melyet a szigeten töltenek. Paulo legidősebb fia azonban igényt tartott Olaszország Tavolara szigetére Maria Molinas Bertoleonival, Mariangela királynő lányával egyetemben, így de facto mikronemzet alakult ki a szigeten, melyet 1993-tól Antonio "Tonino" Bertoleoni „király” kormányoz, azonban a szintén olasz Seborga Hercegség mikronemzettel szemben Tavolara nem tarthat fönn történelme miatt önállóságot, mivel Mariangela királynő az Olasz Királyságra ruházta királyságát, annak utóda pedig az Olasz Köztársaság.
Népesség
Népesség: ~40 fő (1950-es évek.)[11] 15 fő (2008.)[11]
Főváros: nincs
Népsűrűség: 0,3 fő/km²
A Tavalara szigetének mai lakossága a történelmi Tavolara Királysághoz képest nem állandó, a családok (Antonio önkikiáltott király és húga, Madallena családja) csak február és március hónapokban tartózkodnak a szigeten, illetve a turizmus idején, mikor 30-ra is felduzzad a szigeten tartózkodók száma, akiket Antonio "király" hoz a szigetre Porto San Paulóból csónakján.
Források
- http://encyclopedia.thefreedictionary.com/Tavolara+Island#endnote_rf-4
- https://web.archive.org/web/20070526045039/http://www.royal-art-academy.org/ verzió: 2008. VI. 23.
- http://www.thestar.com/Travel/article/432471
- https://web.archive.org/web/20050802103054/http://www.economicexpert.com/a/Tavolara:island.html verzió: 2008. VI. 23.
- https://web.archive.org/web/20080513212841/http://www.italiantourism.com/island2b.html verzió: 2008. VI. 23.
- https://web.archive.org/web/20080519033425/http://www.diveaquarius.net/where%20we%20are.htm verzió: 2008. VI. 23.
- https://web.archive.org/web/20091012204059/http://www.ebroadcast.com.au/lookup/encyclopedia/ki/Kingdom_of_Tavolara.html verzió: 2008. VI. 23.
- http://www.knowledgerush.com/kr/encyclopedia/Kingdom_of_Tavolara/[halott link] verzió: 2008. VI. 23.
- https://web.archive.org/web/20080820061350/http://www.avitur.net/eng/tour03.php verzió: 2008. VI. 23.
- https://web.archive.org/web/20100124064500/http://tripatlas.com/Tavolara verzió: 2008. VI. 23.
Jegyzetek
- ↑ Csak a Szárd Királyság ismerte el
- ↑ a b A thestar.com The island realm of an `ordinary' king című cikke alapján
- ↑ Wallechinsky, David, and Amy Wallace (2005), The New Book of Lists, pp 383-384, ISBN 1-84195-719-4
- ↑ Valery, Antoine-Claude Pasquin (1837), Voyages en Corse, à l'ile d'Elbe et en Sardaigne, vol. 2
- ↑ Ferrero della Marmora, Alberto (1860), Itinéraire de l'ile de Sardaigne pour faire suite au Voyage en cette contrée, pp 190-193
- ↑ "The Island of Sardinia," Blackwoods Edinburgh Magazine, July 1849, p 43
- ↑ Vuillier, Gaston (1896), The Forgotten Isles: Impressions of Travel in the Balearic Isles, Corsica and Sardinia, trans. Frederic Breton, p 386
- ↑ a b The Free Encyclopedia forrása a királyságról
- ↑ "E morto il Re!" La Sardegna, June 8, 1886, p 1
- ↑ Saragat, Giovanni, "Paolo I Re di Tavolara. Un principe per burla. Storia e aneddoti." Il Nuovo Giornale, Oct 16-17, 1895
- ↑ a b Antonio Bertoleoni „király” értékelése a demográfiai változásról a szigeten