Viña del Mar-i Nemzetközi Dalfesztivál
Viña del Mar-i Nemzetközi Dalfesztivál (Festival Internacional de la Canción de Viña del Mar) | |
![]() | |
Műsorvezető | Martín Cárcamo María Luisa Godoy (2023) |
Gyártás | |
Forgatási helyszín | Viña del Mar, Chile |
Gyártó |
|
Sugárzás | |
Eredeti sugárzás kezdete | 1960 |
További információk | |
| |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Viña del Mar-i Nemzetközi Dalfesztivál témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
A Viña del Mar-i Nemzetközi Dalfesztivál egy Chilében évente megrendezésre kerülő dalfesztivál. A fesztivált minden év februárjának harmadik hetén tartják meg Viña del Marban. 1960 óta rendezik meg, amely Latin-Amerika egyik legjelentősebb, legfontosabb zenei fesztiválja és egyben legrégebb óta tartó is. Csak 2021-ben és 2022-ben nem tartották meg a COVID járvány miatt.
A fesztivált a Quinta Vergara Amfiteátrumban tartják meg, ami 15 ezer néző befogadására alkalmas a 6 napos fesztiválra. A fesztivált televízióban, rádióban, streaming platformon és online videókon is élőben közvetítik, amivel 250 millió nézőt tudnak elérni. A fesztivált Latin-Amerikában, USA-ban, Kanadában valamint Európa számos országában, Észak-Afrikában és Ausztráliában is közvetítik. A szponzori díjakból és a közvetítési jogokból több millió dollárnyi bevételre tesz szert a műsor. A fesztivált turisztikai célokra is felhasználjak, amivel Chilét népszerűsítik.
Története
1960-1970: Korai évek
A fesztivál eredete 1960-ra nyúlik vissza Gustavo Lorca Viña del Mar polgármesterének és Carlos Ansaldo a város turizmusért felelős vezetőjének kezdeményezésére fesztivált tartottak, amelyben a fellépő énekeseknek saját dalt kellett írniuk és előadniuk, amely a városról szól. Hat versenyző lépett fel és az akkori győztes José Goles és Manuel Lira "Viña" dala volt.[1]
1963-ban Hernando López építész tervei nyomán megépült a szabadtéri amfiteátrum, amely parabolaformájú akusztikus színpadot kapott.[2][3]
1970-1990: A diktatúra évei
Az 1973-as chilei puccs után, Augusto Pinochet vezetésével diktatúra lett Chilében, így a fesztivált is Pinocheték szolgálatába állították. Csak a rendszerhez hű művészek léphettek fel a fesztiválon. Különösen akik az 1977-es Chacharillasz-i tettben részt vettek, amivel a rezsimet ünnepelték.
A fesztivál első éveiben Pinochet állandó vendég volt. Tanácsadója, Jaime Guzmán is szerepelt a fesztiválon. Az egyik fesztiválon a műsorvezető Antonio Vodanovic nyíltan dicsőítette Pinochetet és feleségét Lucia Hiriartot a "chilei ifjúság" nevében. A Pinochet rezsim támogatói között népszerű dal volt Nino Bravo – Libre dala, amit több ízben is előadtak a fesztivál alatt.
Az 1980-as években a fesztivál egyre népszerűbbé vált és immáron külföldön is sugározták. A rezsim ezt felismerve a fesztivált propaganda célokra használta fel, hogy Chilét barátságosabb képben mutassák be a külföldieknek.[4][5] 1981-ben a fesztiválnak már volt annyi pénze, hogy külföldi előadókat hívjon meg: Miguel Bosé, Julio Iglesias és Camilo Sesto éneseket.
1990-es évek
Az 1990-es években a fesztivál közvetítési jogait a mexikói Televisa vette meg, emiatt számos mexikói és más latin amerikai ország énekese is fellépett.
Jegyzetek
- ↑ „Historia del Festival de Viña - 1960-1969: El comienzo - 1960”, 2007. szeptember 8. (Hozzáférés: 2023. szeptember 9.) (spanyol nyelvű)
- ↑ „Festival de Viña del Mar: Recordemos cómo fue su primera edición”, 2022. február 21.. [2022. október 4-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2023. szeptember 9.)
- ↑ Arquitetura do ferro: memória e questionamento (portugál nyelven). Universidade Federal do Pará (1993. szeptember 8.). ISBN 978-8-5338-0-2025
- ↑ Vega Martínez, César. „Bajo un clima de tensión: las veces que el Festival de Viña del Mar aludió e incomodó a la Dictadura”, Radio Bío-Bío, 2020. február 21. (Hozzáférés: 2021. június 11.) (spanish nyelvű)
- ↑ „Pinochet: "Hemos demostrado al mundo que Chile es una nación democrática"”, El País , 1980. szeptember 12. (Hozzáférés: 2014. február 14.)