Virrasztó (angyal)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Angel_on_the_spire_of_St_Michael%27s_church%2C_Clifton_Hampden_-_geograph.org.uk_-_1573635.jpg/220px-Angel_on_the_spire_of_St_Michael%27s_church%2C_Clifton_Hampden_-_geograph.org.uk_-_1573635.jpg)
A virrasztó (arámiul עִיר iyr, többes szám עִירִין iyrin, NFÁ ʕiːr(iːn);[1] Görögül: ἐγρήγοροι, átbetűzés,: egrḗgoroi; Szláv transzliteráció, Grigori,[2] „Virrasztók”, „az ébren lévők”; „őr”, „figyelő”[3]) bibliai angyalokra használt kifejezés a bibliában. A virrasztó szó megjelenik egyes szám és többes számban is Dániel könyvében (Kr.e. 4–2. század), ahol az utalások szentségükre mutatnak.
Dániel
Dániel könyvében, 4:13, három utalás található a „virrasztó, szent” osztályra (virrasztó, Arámiul `iyr; szent, Arámiul qaddiysh). A fogalmat először Nabukodonozor használta, aki azt mondta, hogy látott egy „virrasztót, egy szentet, aki a mennyekből jött le”. A király álmában az angyal azt mondta, hogy füvet fog enni, és elveszti elméjét, és ez a büntetés „a virrasztók rendelete, a Szentek szavának követelménye” … „hadd tudják az élők, hogy a Leghatalmasabb uralja az ember királyságát”. Dániel miután meghallgatta a királyt, egy óra tanakodás után így válaszolt:
„És mert a király egy virrasztót látott, egy szentet, aki a mennyekből jött le és mondá, Vágd ki a fát és pusztítsd el, de hagyd meg az ő gyökereit a földben, kösd meg azt egy vasszalaggal, majd egy bronzszalaggal, a mező gyengéd füvében, és hagyd hogy átnedvesedjen az a menny harmatától, és az ő eledele egy legyen a mezők vadjaival, amíg nem az idő hét íziglen el nem telik fölötte' ez álmod jelentése, Ó király: A Leghatalmasabbik rendelete ez, ami uram fölött, a király fölött született, ami szerint kivetetsz az emberek közül, és a te tartózkodásod a mezőn legelő állatokéval fog együtt lenni. Füvet fogsz enni, mint az ökrök, és átázol a menny harmatától, és az idő hét íziglen fog eltelni fölötted, amíg rájössz, hogy a Leghatalmasabbik uralja az ember királyságát és annak adja azt, akinek akarja.”
Johann Wigand protestáns reformátor úgy véli, hogy a virrasztó Nabukodonozor álmában vagy maga Isten, vagy az Isten fia. A Szentháromságra is utal a 17. („Ez a virrasztók rendelete”) és a 24. („ez a Leghatalmasabbik rendelete) verseket összekötvén.[4]
Világi tudósok úgy látják ezeket a „virrasztókat, szenteket”, mint a babilóniai vallás egyik befolyását, miszerint ennek a résznek szerzője Dániel könyvében, megpróbálja Nabukodonozor babilóniai isteneivel elfogadtatni Izrael istenének az erejét, mint a „Leghatalmasabbikét”.[5] A görög Septuaginta verzió eltér az arámi masoret szövegtől: például az arámi írásban zavaros, hogy ki mondja a 14. verset, Nabukodonozor vagy a virrasztó az álmában.[6]
Énok könyvei
Énok könyveiben, Énok első könyve leginkább a virrasztók bukására összpontosít. Énok második könyvében a Virrasztók (görög egrḗgoroi), az ötödik mennyben vannak, ahol a bukás történt. Énok harmadik könyve az el nem bukott Virrasztókra helyez figyelmet.
A „Virrasztók” kifejezés elég gyakran tűnik fel Énok könyveiben. A Virrasztók könyve (1 Énok 6-36) megjelenik arámi részletekben az irin we-qadishin, „Virrasztók és Szentek” frázissal, ami az arámi Dánielre utalhat.[7] Az arámi irin „virrasztók” jelentése „angyal” (Görög angelos, Kopt malah) a görög és etióp fordításokban, habár a hagyományos arámi szó az angyalra, a malakha nem jelenik meg az arámi Énokban.[8]
Ennek a részletnek az írásának időpontja kb. Kr.e. 2.-1. században lehet. Maga a könyv a Teremtések könyvének egyik versére a hatodik fejezeteben alapszik, az Isten fiaira, amelyben le van írva az angyalok házassága földi nőkkel, akik egy új hibrid fajnak adnak életet, a nephilimeknek. Az irin fogalom az engedetlen Virrasztókra van használva, megnevezve 200-an vannak, köztük vezéreikkel is, viszont az arámi iri az alázatos angyalokra is használva van, akik megkötözik ezeket, mint például Rafael arkangyal (1 Énok 22:6).
Énok könyve
Énok könyvében a Virrasztók (arámiul עִירִין, iyrin) a földre küldött angyalok, akinek feladata az emberek felügyelete volt. Ezek az angyalok hamarosan elkezdtek vágyakozni a földi nők után, és vezérük, Shemjáza sarkallására tanítani kezdték az embereket és szaporodni kezdtek velük. Ezeknek a szaporulatoknak az eredményei a nephilimek voltak, vad óriások, akik tönkretették a földet és veszélyeztették az emberiséget.
Shemjáza és társai később megtanították az embereket különféle mesterségekre és technológiákra, mint például a fegyverkészítésre, a kozmetikára, tükrök készítésére, mágiára és más egyéb technikákra, amiket az emberiségnek lassan kellett volna önmagától felfedeznie, nem hirtelen rájuk zúdítani az ezekkel kapcsolatos ismereteket. Miután Isten látta mik történnek a földön ennek következményeként, úgy döntött, hogy özönvizet zúdít az egész világra, hogy megszabaduljon a nephilimektől, de előbb elküldte Uriélt Noéhoz, hogy őt megtartsa és ezáltal az emberiséget is. A virrasztók a földnek völgyeiben vannak megkötözve egészen a végítélet napjáig. (Júdás levelének 6. verse azt írja, hogy a bukott angyalok „örökkévaló láncokkal lesznek lekötve a sötétségben” egészen a végítéletig.)
A tízek vezérei, Énok könyve szerint a következőek:
„7. Ezek a vezéreik nevei: Shemjáza, aki (fő)vezérük volt, Uraklbárméel, Rámláel, Kokábel, Támiel, Rámuel, Dánel, Ázákéel Baráqjéel, Asáel, Ármáres, Bátráel, Anánel, Szeráquel, Szamszávéel, Szatárel, Turel, Jomjáel, Száriel. Ezek voltak a tízek vezérei.”
Énok könyve úgy szint megnevezi a 200 bukott angyal vezéreit, akik emberekkel házasodtak, természetellenes szaporodásba kezdtek és tiltott tudományokat tanítottak nekik. Néhányuk Raziel könyvében, a Zóhárban és a Jubileumok könyvében is meg vannak említve.
- Szeráquel, megtanította az embereknek a föld jeleit. Habár A Sibylline Orákulumokban Szeráquel nem bukott angyalként, se nem Virrasztóként van megemlítve, hanem egyikeként az öt angyalnak, akik igazságra vezették az emberek lelkét, a másik négy Ramiel, Uriél, Számum és Azázél (Sátán).
- Ármáres, a varázslás elhárítását tanította az embereknek.
- Azázél (Sátán) megtanította az embereket arra, hogy hogyan készítsenek maguknak kardokat, késeket, pajzsokat, mellvérteket és a kozmetika titkait is feltárta előttük.
- Gádréel (vagy Gader'el) a kozmetika használatára, fegyverek használatára és az emberre mért halálos csapásokra tanította meg őket.
- Baráqjéel tanította az asztrológiát.
- Bazázéel ugyan meg van említve Énok első könyvében, viszont a sérült kéziratok és az írások nehézséges fordításai miatt a legtöbb fordításban nem szerepel.
- Ázákéel a felhők és jelek ismeretét tanította.
- Kokábel Raziel könyvében egy magas rangú, szent angyal. Énok első könyvében egy bukott virrasztó, az alvilág lakója, és 350,000 szellem parancsnoka.
- Pénemuné, megtanította az embereknek a „keserűt és az édeset” és a „tintával, papírral való írást”. (1 Énok 69:8)
- Száriel (Szuruél) a hold útjait (abban az időben tiltott tudomány volt).
- Shemjáza egyik vezére a bukottaknak.
- Szamszávéel, egykor az Éden egyik őrzője a Zóhárban, Uriél arkangyal segédtiszteinek egyikeként szolgált (a másik Hasdiel). A Jubileumok könyvében a Virrasztóként van megnevezve. Egy bukott angyal, aki a nap útjait tanítja.
- Jéqon volt az, aki a Virrasztókat arra ösztönözte, hogy szexuális kapcsolatba lépjenek az emberekkel. Bűntársai Ásbéel, Gádréel, Pénemuné és Kásdéja voltak, akik mind „sátánként” voltak hívva.
Énok könyvének mondanivalója a Geneszisz 6:1-4 verseivel is összefüggésbe került, ahol Virrasztók helyett Isten fiai vannak megemlítve:
„Lőn pedig, hogy az emberek sokasodni kezdenének a föld színén, és leányaik születének. És láták az Istennek fiai az emberek leányait, hogy szépek azok, és vevének magoknak feleségeket mind azok közül, kiket megkedvelnek vala. És monda az Úr: Ne maradjon az én lelkem örökké az emberben, mivelhogy ő test; legyen életének ideje száz húsz esztendő. Az óriások valának a földön abban az időben, sőt még azután is, mikor az Isten fiai bémenének az emberek leányaihoz, és azok gyermekeket szűlének nékik. Ezek ama hatalmasok, kik eleitől fogva híres-neves emberek voltak.”
Énok második könyve
A zsidó pszeudoepigráf Énok második könyve (Szláv Énok) a Grigorikról beszél, akik megegyeznek az Énok első könyvében szereplő Virrasztókkal. A szláv Grigori szó a könyvbeli formájában egy átírás a görög ἐγρήγοροι egrḗgoroi szóból, ami „ébert” jelent.[9] Héber megfelelője ערים, melynek jelentése „ébredés”, „éber”.[10]
A 18. fejezet úgy mutatja be a Grigorit, mint számlálhatatlan emberi kinézetű katonát, méretük „nagyobb, mint az óriásoké”. Az ötödik mennyben lakoznak, és „Girgoriként vannak leírva, akik az ő hercegükkel, Sátánnal, megtagadták a Világosság urát”.[11] Énok második könyvének egy verziója egy számot is ad róluk, 2 milliót.[12] Továbbá az áll a könyvben, hogy néhányuk „alászállottak az Úr trónjától a földre” és nőket vettek feleségül „beszennyezték a földet az ő tetteikkel”, ami miatt büntetésük örök fogság az alvilágban. Azok száma, akik leereszkedtek a földre általában három, viszont Andrei O. Orlov szerint néhány kézirat számukat 200-ra, esetleg 200 millióra becsüli.
A 29. fejezet, a teremtés második napjára utal, az ember teremtése előtt azt írja, hogy „egyben az angyalok rendje közül”, vagy Énok második könyvének egy másik verziója szerint, „az arkangyalok egyikében”,[13] „egy lehetetlen ötlet fogant, miszerint trónusát a felhők fölé helyezné és ereje egyenlővé válna az Úréval. Az Úr pedig levetette őt a magasságból az ő angyalaival együtt, és repült a levegőben, a feneketlenségben.” Habár csak egy a kézirathoz adott címben van megemlítve, a fejezet gyakran úgy van értelmezve, mint Sátán és az ő angyalaira, a Grigorikra utaló szöveg.
A Biblia egyik fordításában különbség van téve a Grigorik és a bukott angyalok között, Énok látomására alapozva, aki „óriásokat, a bukott angyalok testvéreit” látta az ötödik mennyben.[14]
Énok második könyvének 18:3 részének hosszabb recenziója úgy azonosítja a második menny rabjait, mint a Sátán angyalait.[15]
Jubileumok könyve
A „Virrasztó” kifejezés megjelenik a Jubileumok könyvében is (Jub. 4:15, 5:1).
Damaszkuszi Irat
Egy utalás található a héber Damaszkuszi Iratban, 2:18, a „virrasztók mennyből való bukására”, amely visszhangoztatja 1 Énok 13:10-et.
Kabbalah
A Zóhár említést tesz a „virrasztókról” Nabukodonozor álmaiban.
Lehetséges Babilóniai/Arámi eredetek
A Haifai Egyetem zsidó történésze, Jonathan Ben-Dov állítása szerint a virrasztók mítosza Libanonban kezdődött, amikor is arámi írók megpróbálták szavakba önteni a mezopotámiai kőszobrokon lévő képeket, anélkül, hogy el tudták volna olvasni az akkád szöveget.[16]
Ábrázolások a népkultúrában
Számos értelmezés született a Grigorikat illetően a népkultúrákban.
„A Virrasztó” egy visszatérő Marvel képregény karakter, aki legelőször a „Fantasztikus négyes #13”-ban jelent meg, 1963-ban. Név szerint „Uatu”, egy fejlett faj tagja, aki az emberi fajt tanulmányozza, de nem avatkozhat történelmébe. Uatu megszegi ezt az utasítást és néha beavatkozik az emberek ügyeibe, mivel a sok évnyi megfigyelés során megszerette az emberiséget.[17]
A „Hegylakó” című sorozatban szerepel egy „Figyelők” nevű csoport. Feladatuk a halandó „hegylakók” megfigyelése, viszont szintén közbeavatkozás nélkül.
Berlin felett az ég című filmben Berlint angyalok figyelték, őrizték.
Kevin Smith 1999-es vallásos szatíra Dogmájában, Bartleby karaktere (játszotta Ben Affleck) egykori Figyelőként van megemlítve.
Darren Aronofsky 2014-es biblikus Noéja, szerepet ad számos Virrasztóknak, akik a filmben úgy vannak feltüntetve, mint akik kidobattak a Mennyből, mivel segítettek az emberiségnek.
Traci Harding „The Cosmic Logos” című könyvében a Grigorik olyan bukott szellemi lények, akik figyelték és segítették az emberi lények fejlődését és ezáltal elnyerték a „Figyelő, Őrző” címet.
Deirdra Eden A figyelők, a fény lovagja című könyvében egy fiatal lány, Auriella, elmenekül falujából miután boszorkánysággal vádolták meg és halálra ítélték. A sötétség lényeinek üldözése végett nehezen elfogadja sorsát és eldönti, hogy az örök háború melyik oldalán küzdjön.
Az Odaát 10. évad „Angel Heart” című részében meg vannak említve a Grigorik Tamiel személyében („Peter Holloway” név alatt), aki a rész főgonosza. A rész egyik pillanatában egy kép látható, ami egy grigori festmény a sorozat szerint—valójában az is, egy klasszikus ábrázolás Mihály arkangyal és a Sátán csatájáról.
Fordítás
Ez a szócikk részben vagy egészben a Watcher_(angel) című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Hivatkozások
- ↑ SDA Commentary on Daniel 1980 reprint, pp. 789, 780
- ↑ Orlov 2011
- ↑ Strong's H5894. Blueletterbible.org. [2012. november 15-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. július 3.)
- ↑ Beckwith, edited by Carl L.. Ezekiel, Daniel. Downers Grove, Ill.: IVP Academic
- ↑ Porteous 1965, p. 69: "… of the watchers, the decision by the words of the holy ones' may reflect the influence of the Babylonian belief"
- ↑ Meadowcroft 1995, p. 45: "14 of the MT the reader wonders who is telling the story, the watcher or Nebuchadnezzar.
- ↑ Boccaccini 2005, p. 157: "Exceedingly common in 1 Enoch is the term 'Watchers,' which gives its name to an entire book of Enoch (1 En 6–36).
- ↑ Nickelsburg 2004, p. 44
- ↑ Henry George Liddell.
- ↑ Strong's Hebrew: 5894. עִיר (ir) - waking or wakeful one. (Hozzáférés: 2016. december 1.)
- ↑ The Forgotten Books of Eden: The Book of the Secrets of Enoch: Chapter XVIII. (Hozzáférés: 2016. december 1.)
- ↑ Julia Cresswell. The Watkins Dictionary of Angels. Duncan Baird (2006. augusztus 13.)
- ↑ James Hastings. A Dictionary of the Bible. University Press of the Pacific (1898. augusztus 13.)
- ↑ Mercer. Mercer Dictionary of the Bible, 3rd and corr. printing., Macon, Ga.: Mercer University Press (1997)
- ↑ Orlov, Andrei A.. The Enoch-Metatron tradition. Tübingen: Mohr Siebeck (2005)
- ↑ Jonathan Ben-Dov. „Turning to the angels to save Jewish mythology”, Haaretz, 2013. október 18.
- ↑ Uatu the Watcher - Marvel Universe Wiki: The definitive online source for Marvel super hero bios, 2008. január 10. (Hozzáférés: 2016. december 1.)
Források
- Boccaccini, edited by Gabriele. Enoch and Qumran origins : new light on a forgotten connection, [Nachdr.]., Grand Rapids (Mich.): W. B. Eerdmans (2005)
- Charlesworth, edited by James H.. The Old Testament pseudepigrapha.. Peabody, Mass.: Hendrickson (2010)
- DDD, Karel van der Toorn, Bob Becking, Pieter W. van der Horst,. Dictionary of deities and demons in the Bible (DDD), 2., extensively rev., Leiden: Brill (1998)
- Meadowcroft, T. J.. Aramaic Daniel and Greek Daniel : a literary comparison. Sheffield: Sheffield Acad. Press (1995)
- Nickelsburg, George W.E.. 1 Enoch : a new translation : based on the Hermeneia commentary. Minneapolis: Fortress Press (2004)
- Orlov, Andrei A.. Dark mirrors : Azazel and Satanael in early Jewish demonology. Albany: State University of New York Press (2011)
- Platt, Rutherford H.. Forgotten Books of Eden., Reprint, Forgotten Books (2004)
- Porteous, Norman W.. Daniel : a commentary. Philadelphia: Westminster Press (1965)
- SDA Commentary on Daniel. Commentary on Daniel and the Revelation : from the Seventh-day Adventist Bible Commentary., Reprint, Hagerstown, Md.: Review and Herald Pub. Association (1980)
- Ward, Andrew Collins ; additional research by Richard. From the ashes of angels : the forbidden legacy of a fallen race. Rochester, Vt.: Bear & Co. (2001)