Zsisku János
Zsisku János | |
Élete | |
Született | 1936. június 29. Tasnádszántó |
Elhunyt | 2010. december (74 évesen) Belényes |
Pályafutása | |
Jellemző műfaj(ok) | vers |
Zsisku János (Tasnádszántó, 1936. június 29. – Belényes, 2010. december[1]) erdélyi magyar református lelkész, egyházi író, költő, elbeszélő.
Életútja
Középiskoláit Nagyváradon végezte; a kolozsvári protestáns teológián szerzett lelkészi diplomát (1957). Előbb segédlelkész Szilágynagyfaluban, majd lelkész Szilágyzoványban (1958–1965), azt követően nyugdíjazásáig (2001) Belényesen. 1990-től az RMDSZ Bihar megyei választmányának alelnöke volt.
Munkássága
Először prózai írásokkal jelentkezett az Igaz Szóban és az Utunkban; verseivel megnyerte a nagyváradi Népi Alkotások Háza pályázatát. A Református Szemle 1979–88 között több bibliai elmélkedését közölte.
Verskötete
- Halálos hűség; szerzői, Oradea, 1995
- "Körösvölgyi kaláris". Fekete Körös menti memento; szerk. Zsisku János; Pompéji Katona, Belényes, 1996
- Szórvány breviárium; s.n., s.l., 2000
- Magam apránként köztetek kiosztom; Zsiskú János, Miskolc, 2006
Jegyzetek
- ↑ PIM.hu[halott link]
Források
- Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés V. (S–Zs). Főszerk. Dávid Gyula. Bukarest–Kolozsvár: Kriterion; Kolozsvár: Erdélyi Múzeum-Egyesület. 2010.
Erdély-portál
Irodalomportál